Справа № 129/2907/24
Суддя: Бондар О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/2907/24
Провадження по справі № 2-а/129/30/2025
У Х В А Л А

26.03.2025 року Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Бондар О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача Романок Анни Федорівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Романок Анни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Рішенням Гайсинського районного суду від 05.02.2025 р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано незаконною та скасовано постанову № 417 від 23.08.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн., справу передано на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іншій частині позову відмовлено. Процесуальні витрати в розмірі 1984,48 грн. стягнено з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Від представника позивача 13.02.2025 р. надійшла заява про ухваленння додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що судом не вирішено питання стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн., розгляд заяви просить провести у її та позивача відсутність.

Представник відповідача до суду не прибув, належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що розгляд адміністративної справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, то розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення судом також здійснено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Зазначений перелік підстав, передбачених у частини першої статті 252 КАС України для прийняття додаткового рішення є вичерпним.

Тобто, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2019 року у справі №240/6150/18 вказав, що додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2021 року у справі №120/432/20-а зазначив, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Крім того, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту порушеного права. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Для встановлення чи зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе встановлення чи зміна способу виконання рішення до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки встановлюючи чи змінюючи спосіб виконання основного судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд зауважує, що у даній справі рішенням суду в останньому абзаці мотивувальної частини рішення вирішено питання про судові витрати, зокрема, і щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Отож, питання про судові витрати, зокрема, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, судом вирішене, їх розмір зменшено до 3000 грн. та у визначеному ст. 139 КАС України порядку.

У випадку незгоди із рішенням Гайсинського районного суду від 05 лютого 2025 у цій справі в частині вирішення питання про судові витрати, зокрема, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, позивач та його представник мають право подати апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави, визначені частиною першою статті 252 КАС України, для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

За приписами частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача Романок Анни Федорівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Романок Анни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя:

Секретар судових засідань ___________________________Т.С. Швець

26.03.2025 р. дата засвідчення копії у складі: головуючої судді Бондар О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача Романок Анни Федорівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Романок Анни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Рішенням Гайсинського районного суду від 05.02.2025 р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано незаконною та скасовано постанову № 417 від 23.08.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн., справу передано на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іншій частині позову відмовлено. Процесуальні витрати в розмірі 1984,48 грн. стягнено з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Від представника позивача 13.02.2025 р. надійшла заява про ухваленння додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що судом не вирішено питання стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн., розгляд заяви просить провести у її та позивача відсутність.

Представник відповідача до суду не прибув, належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що розгляд адміністративної справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, то розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення судом також здійснено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Зазначений перелік підстав, передбачених у частини першої статті 252 КАС України для прийняття додаткового рішення є вичерпним.

Тобто, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2019 року у справі №240/6150/18 вказав, що додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2021 року у справі №120/432/20-а зазначив, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Крім того, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту порушеного права. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Для встановлення чи зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе встановлення чи зміна способу виконання рішення до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки встановлюючи чи змінюючи спосіб виконання основного судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд зауважує, що у даній справі рішенням суду в останньому абзаці мотивувальної частини рішення вирішено питання про судові витрати, зокрема, і щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Отож, питання про судові витрати, зокрема, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, судом вирішене, їх розмір зменшено до 3000 грн. та у визначеному ст. 139 КАС України порядку.

У випадку незгоди із рішенням Гайсинського районного суду від 05 лютого 2025 у цій справі в частині вирішення питання про судові витрати, зокрема, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, позивач та його представник мають право подати апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави, визначені частиною першою статті 252 КАС України, для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

За приписами частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача Романок Анни Федорівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Романок Анни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя