Справа № 200/7799/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року справа №200/7799/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року (повне судове рішення складено 15 січня 2025 року) у справі № 200/7799/24 (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року адвокат Герасимець Микола Васильович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - Управління) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 70 відповідача від 23.09.2024 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви позивача від 17.10.2024;

- зобов`язати Управління зарахувати ОСОБА_3 до страхового та пільгового стажу роботи по Списку № 1 гірник очисного вибою 5-го розряду з повним робочим днем у шахті, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, періоди роботи на ВП Шахта Курахiвська ДП Селидiввуглля з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2022 по 30.06.2024, та з 01.07.2024 по 20.08.2024.

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.10.2024 про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позову зазначено, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про суми нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду за спірні періоди не є підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії. Позивач вважає, що він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління від 23.09.2024 № 70 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 17.10.2024, із урахуванням до страхового та до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2022 по 30.06.2024.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Відповідач вказав, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до положень ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недосягненням пенсійного віку. При цьому вказав, що періоди роботи зараховані до підземного пільгового стажу за Списком № 1, а не до підземного пільгового стажу, який дає право на пільгову пенсію відповідно частини третьої статті 114 Закону № 1058, оскільки в пільгових довідках № 22 та № 82 підприємством зазначені періоди визначені, як пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058, що також підтверджується відомостями по спецстажу.

Стосовно спірних періодів вказав, що до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_2 не зараховано періоди роботи у ДП „Селидiввугілля ВП Шахта Курахiвська з 01.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2022 по 30.06.2024 у зв`язку з відсутністю в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків, з 01.07.2024 по 20.08.2024 у зв`язку з відсутністю в Реєстрі сум нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії.

Заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, за результатом розгляду якої прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 23.09.2024 №70 (як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву рішення прийнято 23.10.2024).

Так, за вказаним рішенням, відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років.

Також зазначено, що у довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.08.2024 №№82, 22, які видані ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», підприємством визначено пільговий стаж як робота, яка дає право на пенсію відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону. За даними Реєстру в частині відомостей по спеціальному стажу зазначено код підстави ЗП3013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

При цьому, згідно з вказаним рішенням: вік заявника 47 років 6 місяців 16 днів, за наданими документами страховий стаж складає 40 років 5 місяців 7 днів (починаючи з 01.01.2004 страховий стаж обчислено за даними Реєстру з урахуванням сплати страхових внесків), у тому числі відпрацьований страховий стаж - 24 роки 5 місяців 7 днів, пільговий стаж роботи: за списком №1 - 17 років 9 місяців 4 дні.

Також зазначено, що до страхового та пільгового стажу роботи за списком №1 не зараховано періоди роботи у ВП «Шахта «Курахівська» з 01.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2022 по 30.06.2024 у зв`язку з відсутністю в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків, з 01.07.2024 по 20.08.2024 у зв`язку з відсутністю в Реєстрі сум нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Позивач, вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 23.09.2024 №70, звернувся до суду з цим позовом.

Суд звертає увагу, що за заявою позивача від 17.10.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення датоване 23.09.2024, що вбачається з самого рішення, докази внесення виправлення щодо дати прийняття спірного рішення в матеріалах справи відсутні.

Отже, суд вважає за необхідне розглянути питання щодо правомірності прийняття рішення щодо відмови у призначенні пенсії від 23.09.2024, що прийняте за заявою позивача від 17.10.2024.

В матеріалах справи міститься також рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.09.2024 №70 про відмову в призначені пенсії позивачеві, проте вказане рішення не є спірним у межах цієї адміністративної справи.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абз. 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За приписами частини 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як встановлено судом, разом із заявою про призначення пенсії за віком позивачем, зокрема, було надано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_2 у спірні періоди працював:

- у ДП «Селидіввугілля», зокрема з 06.02.2007 по 20.08.2024 гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем у шахті (запис №13,18).

Отже, запис щодо спірних періодів роботи містить інформацію про роботу в шахті повний робочий день, тобто додаткового подання довідки про пільговий стаж роботи відповідно до Порядку № 637 не потребує.

При цьому, професія гірничий робітник очисного вибою віднесена до провідних професій, робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що позивачем самостійно, разом із заявою про призначення пенсії подана довідка про підтвердження пільгового стажу роботи, зокрема довідка ВП «шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» №22 від 23.08.2024, відповідно до якої позивач у період з 03.08.2016 по 20.08.2024 виконував гірничі роботи за професією гірник підземний підземної дільниці №2, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1.а постанови КМУ №461 від 24.06.2016 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також надано довідку №82 від 23.08.2024, відповідно до якої позивач виконував гірничі роботи з повним робочим днем під землею:

- у період з 07.04.1995 по 16.04.1995 учень машиніста підземних установок, попереднє навчання в учбовому пункті, оплата по тарифній ставці робітника енергомеханічного відділу, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а постанови КМУ №162 від 11.03.1994 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- у період з 17.04.1995 по 31.05.1995 учень машиніста підземних установок, курсове навчання в УКК, оплата по тарифній ставці робітника енергомеханічного відділу, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а постанови КМУ №162 від 11.03.1994 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- у період з 09.09.1997 по 30.10.1997 гірник підземний дільниці ШТ №2, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а постанови КМУ №162 від 11.03.1994 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- у період з 31.10.1997 по 31.10.1998 гірник підземний дільниці ШТ №2, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а постанови КМУ №162 від 11.03.1994, згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, пенсійний орган зобов`язаний ураховувати відомості, зазначені у поданих довідках.

Так, згідно зі спірним рішенням, періоди з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2022 по 30.06.2024, та з 01.07.2024 по 20.08.2024 не зараховані до страхового та пільгового стажу, що також підтверджується розрахунком стажу, у зв`язку з відсутністю в Реєстрі застрахованих осіб сум нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Так, в індивідуальних відомостях Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) про застраховану особу ОСОБА_2 станом на 17.10.2024 з червня 2010 року по грудень 2010 року, з квітня 2022 року по червень 2024 року страхувальником Відокремлений підрозділ ШАХТА "КУРАХІВСЬКА" ДП "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" (код 33621568) наявні відомості про нарахування та виплату заробітної плати. Разом з цим, відсутні відомості про сплату страхових внесків за означені періоди.

За період з липня 2024 року по 20.08.2024 відсутні відомості про нарахування заробітної плати та про сплату страхових внесків.

Стосовно не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2022 по 30.06.2024, суд зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Положеннями статті 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

При цьому суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував період роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2022 по 30.06.2024 до страхового та пільгового стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Стосовно періоду роботи з 01.07.2024 по 20.08.2024, суд зазначає, що оскільки згідно з Витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) (форма ОК-5), у період з липня 2024 року по 20.08.2024 заробітна плата позивачу не нараховувалась, страхові внески не сплачувались, отже такий період роботи правомірно не був зарахований відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 пункту 4.3 Порядку № 22-1 після надходження даних про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Отже, період роботи з 01.07.2024 по 20.08.2024 може бути зарахований відповідачем після отримання даних про нарахування заробітної плати.

Стосовно позовних вимог щодо зарахування спірних періодів за посадою гірничий робітник очисного вибою відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, згідно із записами трудової книжки, у період з 06.02.2007 по 20.08.2024 позивач працював гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем у шахті. Професія гірничий робітник очисного вибою віднесена до провідних професій, робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що позивачем самостійно, разом із заявою про призначення пенсії подана, зокрема довідка про підтвердження пільгового стажу роботи ВП «шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» №22 від 23.08.2024 відповідно до якої позивач у період з 03.08.2016 по 20.08.2024 виконував гірничі роботи за професією гірник підземний підземної дільниці №2, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1.а постанови КМУ №461 від 24.06.2016 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, суд вважає за необхідне вказати, що індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за весь період його роботи, за кодом підстави ЗП3013А1.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018 № 511:

код підстави ЗПЗ013А1 з 05.11.1991 проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Отже, суд зазначає, що оскільки пільгові довідки та відомості по спецстажу містять інформацію про роботу за професією гірник підземний, що обліковується за кодом підстави ЗПЗ013А1, стаж роботи позивача слід зарахувати саме з урахуванням таких відомостей, тобто за Списком №1 постанови КМУ №461.

Пільговий стаж за провідними професіями (гірничий робітник очисного вибою) обліковується за кодом підстави ЗП3014А2, який в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача не міститься.

З урахуванням зазначено вище, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до стажу позивача за професією гірничий робітник очисного вибою відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, на підставі встановлених обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову у призначенні пенсії позивачеві та вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2022 по 30.06.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 200/7799/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 26 березня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук