Справа № 583/6062/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 р.Справа № 583/6062/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2025 (суддя: Соколова Н.О., м. Охтирка, Охтирський район, Сумська область) по справі № 583/6062/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті по розгляду матеріалів по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та реалізації (пред`явлення до примусового виконання) постанови Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА №00022572 від 11.09.2024 без належного, допустимого та достовірного на то підтвердження доведення до ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення;

- визнати незаконною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА №00022572 від 11.09.2024, складену стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за правовою кваліфікацією по ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. зі стягненням штрафу у подвійному розмірі 34000,00 грн.;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за правовою кваліфікацією по ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

- судові витрати вирішити відповідно до ст. 139 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є власником вантажного автомобіля марки «МАЗ», модель 533605-221, загальний бортовий тентовий, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Також позивач є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності за кодом 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» (основний). У підприємницькій діяльності під час вантажних перевезень використовує причіп марки «ГКБ» модель 8350, загальний бортовий тентовий, 1984 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . 26.11.2024 позивач дізнався про арешт його кошів в межах виконавчого провадження №76574529, відкритого на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА №00022572 від 11.09.2024. Так, відповідно до вказаної постанови серії АА №00022572 від 11.09.2024, 11.09.2024 о 12.46 за адресою Н-07 км 291+793 Сумської області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб МАЗ 533605-221, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,296% (1,184 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.132-1 КУпАП, та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., із застереженням, що у разі невиконання постанови стягнення штрафу у подвійному розмірі 34000,00 грн.. Датою набрання постановою законної сили зазначено 14.10.2024, строк пред`явлення постанови до виконання - до 13.11.2024. За матеріалами виконавчого провадження №76574529 встановлено, що 08.11.2024 відповідач надіслав до Охтирського ВДВС заяву про примусове виконання постанови про стягнення штрафу в розмірі 34000,00 грн. (подвійний розмір штрафу) з наданням інформації про надіслання повідомлення до позивача відстеженням за поштовим штрихкодовим ідентифікатором 400. Відповідно до трекінгу, поштова кореспонденція відправлена відповідачем з м. Києва 12.09.2024, прибула до м. Тростянець Сумської області 17.09.2024, де зберігалася до 09.10.2024, після чого з м. Суми повернулася до м. Києва та вручена адресату 14.10.2024. Отже, з м. Тростянець Сумської області до сел. Велика Писарівка Сумської області поштова кореспонденція не відправлялася і до позивача не надходила. У свою чергу, Державна служба України з безпеки на транспорті після повернення поштової кореспонденції 14.10.2024 здійснила відмітку про дату набрання постановою законної сили 14.10.2024 з визначенням дати пред`явлення до примусового виконання - 13.11.2024. За офіційними повідомленнями Сумської ОВА з посиланням на оперативно-тактичне угруповання «Суми», з 26.02.2024 до завершення воєнного стану на Сумщині в межах 5-кілометрової зони від кордону з РФ заборонено вільний в`їзд (допуск), перебування, проживання, пересування людей і провадження робіт, не пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та утриманням інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, проведення аварійних, рятувальних робіт, наданням екстреної медичної допомоги, реагуванням на правопорушення, їх попередженням, розкриттям та розслідуванням. Починаючи з березня 2024 року, поштова кореспонденція через послуги АТ «Укрпошта» до сел. Велика Писарівка Сумської області не доставляється. Таким чином вважає, що дії Державної служби України з безпеки на транспорті по розгляду матеріалів по справі про адміністративне правопорушення стосовно Новосьолова О.А. та реалізації (пред`явлення до примусового виконання) постанови Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) по справі про адміністративне правопорушення є протиправними.

Також, позивач вважає незаконною, та такою, що підлягає скасуванню постанову серії АА №00022572 від 11.09.2024, зважаючи на наступне. 11.09.2024 позивач, як автомобільний перевізник, на вантажному автомобілі марки «МАЗ», модель 533605-221, д.н.з. НОМЕР_1 , з вантажним причепом марки «ГКБ», модель 8350, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював вантажне автоперевезення ячменю пивоварного сорту «Одіссей» (сипучий товар - насипом) за замовленням вантажовідправника ПрАТ «Рассвет» з с. Широкий Берег Охтирського (Великописарівського) району Сумської області до вантажоодержувача ТОВ «Малтюроп Юкрейн» до м. Чернігів. При завантаженості ТЗ від вантажовідправника та при доставці товару до вантажоодержувача параметри вантажу разом з автомобілем склали: товар сипучий ячмінь пивоварного сорту «Одіссей» масою 23260 т, брутто 38280 т, тара 15020 т, нетто 23260 т. Зменшення показників за параметрами брутто, тари та нетто обумовлено витратами пального за шлях автоперевезення. Наведені обставини підтверджуються товарно-транспортною накладною №14 від 11.09.2024. Тому зазначені постановою відповідача результати параметрів на підставі автоматичної фіксації транспортного засобу в момент автоматичної фіксації ніяким чином не можуть складати навантаженість на вісь 1 8350 кг, 2 15100 кг, 3 7450 кг, 4 8250 кг, загальної масою (повна вага) 39150 кг. Отже, за даними відповідача (Укртрансбезпеки) перевантаження складає більш ніж на (39150 - 38280) = 0,870 т з пункту відправки (завантаження), а у пункті прибуття (39150 - 38160) = 0,990 т. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «МАЗ», модель 533605-221, д.н.з. НОМЕР_1 , повна маса ТЗ складає 18000 кг, маса без навантаження 8800 кг. З матеріалів фотофіксації вбачається, що у даному випадку вантажний ТЗ рухався з причепом марки «ГКБ», модель 8350, д.н.з. НОМЕР_2 , - повна маса причепу складає 11500 кг, маса без навантаження - 3500 кг. Однак, в оскаржуваній постанові не зазначена інформація про рух вантажного ТЗ з причепом або інформації про причеп. Отже, за умови врахування всіх технічних характеристик, вага завантаженого товару на вісь 1 8350 кг, 2 15100 кг, 3 7450 кг, 4 8250 кг, за визначеністю загальною масою (повною вагою) 39150 кг, значно зменшиться. Таким чином, позивачем ставиться під сумнів правильність технічної автоматичної фіксації, вимірювальної техніки відповідача та процес фіксації. Зазначає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вказує, що відповідачем не надано доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Крім того, відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанови, у постанові не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР. Матеріали справи Укртрансбезпеки не містять належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановив наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що оскаржувана постанова не містить повного розкриття складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, в порушення вимог ст. 268 та ст. 278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглянута Укртрансбезпекою без перевірки обставин наявності або відсутності подій та складу адміністративного правопорушення з боку позивача.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2025 по справі № 583/6062/24 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі постанови АА №00022572, виданої 11.09.2024 Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) штрафу в розмірі 17000 грн, в межах виконавчого провадження Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції АСВП ВП №776574529, об`єднаного у зведене виконавче провадження АСВП ВП №76652483, застосовані ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2024 року у справі №583/6062/24 (2-аз/583/5/24), - скасовано.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2025 по справі № 583/6062/24 скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на доводи, аналогічні, викладеним в адміністративному позові.

Крім того, позивач вказує, що за умови фіксації автоматичним пунктом контролю перевезення вантажу двома ТЗ одночасно з причепом, відповідачем, при винесенні оскаржуваної постанови, не було з`ясовано всі обставини справи, необхідні для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по справі. В даному випадку наявність наповненого причепу та наявність інформації про тип транспортного засобу (автопоїзду) з причепом, фото відеофіксація одночасно двох ТЗ (ВМ 2379 ВХ та АХ 2032 ХМ), впливають на ваговий норматив, який повинен бути застосований до 2-х транспортних засобів та метаданих, покладених в основу визначення вини у вчинені правопорушення.

Вказує, що відповідачем взагалі не досліджено питання, який саме причіп, напівпричіп або інший причіпний пристрій використовувався в цьому випадку, хто саме власник даного ТЗ (причепу).

Стверджує, що виміряні, з урахуванням похибки, вагові параметри транспортного засобу не перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів та допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, за яких настає адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП, тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно позивача, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «МАЗ», модель «533605-221», тип загальний вантажний загальний бортовий-тентований, державний номерний знак НОМЕР_1 , повна маса 18000 кг, маса без навантаження 8800 кг, об`єм двигуна 14860, а також транспортного засобу - загального причепу пр-бортового марки ГКБ, державний номерний знак НОМЕР_2 , повна маса 11500 кг, маса без навантаження 3500 кг, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та СТХ 400901 (а.с. 15)

11.09.2024 старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головня Т.С. винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00022572 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.. Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, в разі несплати ОСОБА_1 штрафу в строк, установлений ч. 2 ст. 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правоворушника стягують штраф у подвійному розмірі 34000,00 грн. (а.с. 16 зворот - 17).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 11.09.2024 о 12.46 год. за адресою Н-07, км 291+793, Сумська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб МАЗ 533605-221, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу 10,296% (1,184 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. У вказаній постанові зазначені результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення. Так виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса 39150 кг, навантаження на одиночну вісь 12684 кг; фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса 2 вісь; 3 вісь; 4 вісь; відстань між вісями 1-2 4849 мм, 2-3 4871 мм, 3-4 4309 мм; навантаження на вісь 1 - 8350 кг, 2 15100 кг; 3 - 7450 кг; 4 8250 кг; загальна маса 39150 кг; висота - 3,001 м; ширина 2,593 м; довжина 16,586 м. Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIM71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE, свідоцтво про повірку технічного засобу та строк його дії - №04/4651;1938;1939 до 22.12.2024.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №14 від 11.09.2024, транспортний засіб марки МАЗ 533605-221, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом/напівпричепом ГКБ 8350, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення ячменя пивоварного сорту «Одіссей» пшениці м`якої масою брутто 38,280 тон, масою нетто 23,260 тон, тара 15,020 тон за маршрутом з с. Широкий Берег Великописарівського району Сумської області до м. Чернігів, під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 21).

Не погоджуючись з постановою відповідача серії АА №00022572 від 11.09.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірної постанови.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі по тексту - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - ПДР України), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 229 КУпАП, органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема, але не виключно, частини друга, третя статті 132-1 КУпАП.

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі по тексту - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового-контролю; у випадках, передбачених правопорушення, розглядає справи про законом, складає протоколи про адміністративні адміністративні правопорушення i накладає адміністративні стягнення.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Надаючи правову оцінку правомірності оскаржуваної постанови відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем до матеріалів справи надано фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, сертифікат відповідності №UA.TR. 113- 0748/10F-22 від 13.12.2022, сертифікат перевірки типу №UA.TR.113- 0748-21 від 29.12.2021, свідоцтва про повірку №04/4651; 1938, 1939, чинні до 22.12.2024, якими підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 291+793 автомобільної дороги державного значення Н-07 Сумська область, а також відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WAGA-WIM40 застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Зазначений прилад WAGA-WIM40 призначений для визначення маси транспортного засобу.

Тобто, фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WAGA-WIM40, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, що підтверджено зазначеними документами.

Так, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 29.12.2019 № 1174 (далі по тексту - Порядок № 1174).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Згідно з пунктами 12-15 Порядку №1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Також, з аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

З викладеного вбачається, що процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлений та відображений у оскаржуваній постанові, а також підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи фотографіями транспортного засобу та державного номерного знаку, здійсненими під час фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено перевищення позивачем нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, що свідчить про правомірність спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00022572 від 11.09.2024.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи позивача та погоджується з позицією відповідача про те, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Отже, товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача.

Також, колегія суддів не бере до уваги аргументи позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.2 ст.229 КУпАП, від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Як зазначено вище, згідно з положеннями ч. 4 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.ч. 2, 3 вказаної статті, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірна постанова серії АА №00022572 від 11.09.2024 містить всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою у автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Вказане свідчить, що Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови.

З огляду на викладене, колегія суддів вказує, що обов`язкові вимоги до змісту постанови встановлені ст. 283 КУпАП були дотримані відповідачем, а вказана Інструкція, як підзаконний нормативно-правовий акт, визначає перелік інформаційних даних, які можуть, а не повинні, міститися у постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи містяться копії: технічного паспорту на причіп, технічного паспорту на транспортний засіб, з яких вбачається, що дані ТЗ належать позивачу, а отже останній є відповідальний за вчинення дане правопорушення.

Доводи позивача про те, що наявність наповненого причепу та наявність інформації про тип транспортного засобу (автопоїзду) з причепом, фото відеофіксація одночасно двох ТЗ ( НОМЕР_5 ), впливають на ваговий норматив, який повинен бути застосований до двох транспортних засобів та метаданих, покладених в основу визначення вини у вчинені правопорушення, колегія суддів відхиляє, оскільки вимоги п. 22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача. При цьому, рух автомобіля було зафіксовано спеціальним технічним приладом з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР.

Щодо вимоги позивача про протиправність дій відповідача при пред`явленні оскаржуваної постанови до примусового виконання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, копія постанови протягом трьох робочих днів вручається або надсилається рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення особі, щодо якої її винесено. Якщо копія постанови вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто, то в постанові вказується дата її вручення і вона підписується особою, притягнутою до адміністративної відповідальності. У разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Статтею 300-2 КУпАП визначено, що у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною. У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову серії АА №00022572 від 11.09.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його реєстрації, а саме: Сумська область, Великописарівський (на цей час Охтирський) район, сел. Велика Писарівка, вул. Гетьманська, 19. На зворотному боці вказаної постанови зазначено штрих код ідентифікатора поштового відправлення №400 (а.с. 17).

Згідно з трекінгом із відкритого сайту АТ «Укрпошта», оскаржувана постанова була надіслана позивачеві 12.09.2024, 08.10.2024 рекомендоване поштове відправлення, адресоване позивачу, направлено за зворотною адресою відправнику за відмовою адресата та отримано адресантом 14.10.2024 (а.с. 18).

У постанові серії АА №00022572 від 11.09.2024 уповноваженою посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті здійснено відмітку про те, що така постанова набрала законної сили 14.10.2024, строк пред`явлення її до виконання 13.11.2024.

08.11.2024 Державна служба України з безпеки на транспорті надіслала оскаржувану постанову для примусового виконання до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції й державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №76574529 (а.с. 16, 20).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у визначений законодавством строк та спосіб, передавши постанову у визначений чинним законодавством строк національному оператору для доставлення адресату, й на підставі отриманих даних вніс відомості про набрання вказаною постановою законної сили та направив її на примусове виконання.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ..

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2025 по справі № 583/6062/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова