Справа № 640/8492/22
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/8492/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України (далі відповідач, НПУ) з такими позовними вимогами:

-визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 06.05.2022 №506, згідно з яким до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 12.05.2022 №561, згідно з яким до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

-поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що порушень службової дисципліни він не допускав, в своїй діяльності керувався виключно законодавством України та завжди виконував накази безпосереднього керівництва, а отже застосування до нього дисциплінарних стягнень є протиправним через необ`єктивність, упередженість, необґрунтованість, тому вважає, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності підлягають скасуванню.

Так, 24.02.2022 позивач перебував поза місцем служби за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .

24.02.2022 о 3 год. 40 хв. розпочався відкритий воєнний напад Російської Федерації на Україну. Згідно Указу Президента Україні № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 5 години 00 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан.

В апараті Національної поліції України оголошено сигнал оповіщення «Бойова тривога», на виконання якого всі працівники поліції повинні були негайно прибути за визначеним місцем несення служби, а саме: вул.Боговутівська, 2, м. Київ. Отримавши повідомлення про оголошення сигналу «Бойова тривога», позивач вирушив до встановленого місця несення служби. Враховуючи перебування поза межами міста Києва, а також відсутність власного автотранспорту, позивач діставався до місця несення служби громадським транспортом, а також пішки.

Позивач вказує, що відповідачем порушено строки проведення службового розслідування; не встановлені обставини, визначені пунктом 4 Порядку № 893, а саме в чому полягає склад дисциплінарного проступку, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відомості, що характеризують позивача як поліцейського; не відібрання у позивача пояснення в рамках службового розслідування; не ознайомлено з матеріалами зібраними під час проведення службового розслідування, позбавлено права робити з них копії, права подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування, права брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії, права користуватися правничою допомогою та послугами представника.

Позов просить задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; у задоволенні клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні відмовлено.

На виконання положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 640/8492/22 передано для розгляду судді Захаровій О.В.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року справу прийнято до провадження, розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року заяву позивача про уточнення позовних вимог повернуто заявнику без розгляду.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову та зазначає, що службове розслідування проведено з дотриманням положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893. Накази НПУ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та релевантними законами України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до довідки від 31.03.2022 проходив службу в Національній поліції України та з 04.08.2017 перебував на посаді старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії».

Згідно з наказом голови Національної поліції України від 20.02.2022 №143 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності» особовий склад органів Національної поліції України переведено на посилений варіант службової діяльності з 21.02.2022 до 26.02.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.

Рапортом від 04.04.2024 начальник відділу оперативного реагування Департаменту «Корд» доповів начальникові Департаменту «КОРД» НПУ про те, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України о 04 год. 50 хв., оголошено сигнал «Бойова тривога». Старший інспектор-черговий відділу оперативного реагування Департаменту «КОРД» капітан поліції ОСОБА_1 прибув до підрозділу із запізненням близько 13 год. 30 хв., чим порушив вимоги наказу 1085 дск від 16.10.2016. У зв`язку із чим, просить провести службове розслідування за вказаним фактом.

Наказом голови Національної поліції України від 14.04.2022 №256 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою перевірки недотримання вимог частини другої пункту 6 Порядку організації та здійснення оповіщення структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції та міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 26 жовтня 2016 року № 1085 дск, капітаном поліції ОСОБА_1 , старшим інспектором-черговим відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» Національної поліції України 24 лютого 2022 року після оголошення сигналу «Бойова тривога», призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Згідно з висновком службового розслідування, затвердженим головою Національної поліції 25.04.2022, за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, вважати такими, що підтвердилися. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в недотриманні вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію, пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 2 розділу «Посадові (функціональні) обов`язки» посадової інструкції старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_1 від 27.09.2019 №848/22/1/2-2019, підпункту 2 пункту 6 Порядку організації та здійснення оповіщень структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції та міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 26 жовтня 2016 року№ 1085 дск, до капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» Національної поліції України, застосувати дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Наказом Національної поліції України від 06.05.2022 №506 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поляції ОСОБА_1 » до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

З наказом від 06.05.2022 №506 позивач ознайомлений 06.05.2025, про що свідчить його особистий підпис про ознайомлення в наказі.

04.04.2022 позивач доповів рапортом начальникові Департаменту «КОРД» НПУ про те, що під час несення служби за адресою: вул. Боговутівська, 2, м. Київ, ним виявлено відсутність свого службового посвідчення, у зв`язку із чим, просив провести службове розслідування по даним фактом.

Наказом Національної поліції України від 14.04.2022 №257 призначено службове розслідування за фактом втрати службового посвідчення капітаном поліції ОСОБА_1 у формі письмового провадження.

За висновком службового розслідування, затвердженого головою Національної поліції 25.04.2022, за вчинення дисциплінарною проступку, що виразилось у порушенні вимог пункту 1 частині, першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо неналежного зберігання службового посвідчення серії НОМЕР_2 , що призвело до його втрати, до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «КОРД» Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Наказом голови Національної поліції України від 12.05.2022 №561 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 » до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

З наказом від 12.05.2022 №561 позивач ознайомлений 14.05.2022, що підтверджується його підписом в наказі з зазначенням, що з рішенням не згоден.

Вважаючи протиправними накази відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок №893).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон №580-VІІІ.

Відповідно до вимог статті 1 цього Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону №580-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VІІІ визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 24 Закону №580-VІІІ встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначено Дисциплінарним статутом.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського (окрім іншого), зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частин другої, третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частини другої статі 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Згідно з частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком №893.

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність відповідно до наказу НПУ від 06.05.2022 №506 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поляції ОСОБА_1 » .

Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві не заперечується та обставина, що 24.02.2022 після оголошення сигналу «Бойова тривога» він прибув до підрозділу із запізненням.

Суд враховує, що запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, дійсно створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України. Разом з тим, позивач погодившись проходити службу в поліції та склавши присягу працівника поліції, добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України.

На думку суду, вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки в умовах оголошення військового стану та оголошення сигналу «Бойової тривоги» несвоєчасний вихід поліцейського на службу призводить до неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує потреба в оперативному реагуванні правоохоронних органів при здійсненні ними відповідних заходів з метою захисту держави від військового нападу.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів національної поліції з боку суспільства. Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 17 Закон України «Про правовий режим воєнного стану» органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Позивач склав Присягу на вірність Українському народові, передбачену статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості. Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії рф проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відтак, проаналізувавши наведене з огляду на встановлені обставини в справі, суд відхиляє доводи позивача щодо не порушення ним вимог Закону України «Про національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, правил етичної поведінки поліцейських, присяги працівника поліції.

Щодо наказу Національної поліції України від 12.05.2022 №561 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

У висновку службового розслідування за фактом втрати службового посвідчення капітаном поліції ОСОБА_1 від 30.04.2022 позивач надав пояснення щодо обставин втрати службового посвідчення, в яких вказано: «24.02.2022 прибув до підрозділу за сигналом «Бойова тривога». Цього ж дня, у зв`язку із можливим виїздом за межі підрозділу, вирішив залишити сумку із речами та службовим посвідченням поліцейського в шафі для переодягання у кімнаті відпочинку відділу оперативного реагування. Майже місяць сумка із власними речами та службовим посвідченням поліцейського перебувала в кімнаті відпочинку та 21.03.2022, перевіривши її вміст, виявив відсутність посвідчення поліцейського виданого на його ім`я, решта речей окрім зазначеного посвідчення залишились в сумці. З даного приводу ОСОБА_1 звернувся із заявою до Шевченківського УГІ ГУНГІ у м. Києві (ЖЄО № 19998 від 19.04.2022), в подальшому матеріали щодо вказаної події згідно довідки Шевченківського УП ГУНП у м.Києві списано до справи. Пошук службового посвідчення ОСОБА_1 закінчився переглядом шафи для переодягання відділу оперативного реагування та спілкування з колегами по службі з приводу його втрати, але до позитивного результату, тобто його знайдення, це не призвело. Про вказану подію ОСОБА_1 доповів безпосередньому керівнику - начальникові відділу оперативного реагування Департаменту «КОРД» Національної поліції України підполковникові поліції ОСОБА_2 ».

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено наявність у поліцейського службового посвідчення.

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.04.2017 № 347 «Про організацію виготовлення та видачі службових посвідчень Національної поліції України», службове посвідчення є офіційним документом, що посвідчує належність особи до Національної поліції України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський зобов`язаний берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

За встановлених службовим розслідуванням обставин втрати позивачем службового посвідчення поліцейського, суд погоджується з доводами відповідача, що факт втрати позивачем службового посвідчення стався внаслідок недотримання ОСОБА_1 службової дисципліни щодо належного зберігання службового майна, чим порушено вимоги пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Щодо застосування до позивача виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, суд зазначає таке.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За результатами проведеного службового розслідування за фактом втрати позивачем службового посвідчення, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Верховним Судом у постанові від 10.09.2020 у справі №360/4790/19 сформовано правовий висновок, що питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 20.12.2019 у справі №804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

В межах спірних правовідносин, враховуючи встановлені в ході службового розслідування, а також під час розгляду справи судом обставини скоєного позивачем під час дії воєнного стану дисциплінарного проступку, суд дійшов висновку про співмірність застосованого дисциплінарного стягнення вчиненому проступку.

Щодо доводів позивача про порушення процедури проведення службового розслідування (порушення строків проведення службового розслідування; не встановлення відповідачем обставин в чому полягає склад дисциплінарного проступку, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відомості, що характеризують позивача як поліцейського; не відібрання у позивача пояснень в рамках службового розслідування; не ознайомлення з матеріалами зібраними під час проведення службового розслідування та позбавлення права робити з них копії; позбавлення права подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; позбавлення права брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; позбавлення права користуватися правничою допомогою та послугами представника).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За приписами пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються (пункт 2 розділу ІV Порядку № 893).

Відповідно до пункту 13 розділу V Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Пунктами 2-5 розділу VІ Порядку № 893 установлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

- дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

- підстава для проведення службового розслідування;

- форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналіз положень пунктів 2, 3 розділу IV Порядку № 893 у взаємозв`язку з положеннями пункту 7 частини шостої статті 1, частин першої, дев`ятої статті 15 та частин першої-третьої статті 18 Дисциплінарного статуту, свідчить про те, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування має право на захист шляхом участі у службовому розслідуванні, у тому числі надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються, подавати клопотання про отримання матеріалів розслідування, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи.

При цьому, положення частини десята статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу V Порядку № 893 свідчать, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження та лише на підставі окремого рішення керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. Лише у випадку розгляду справи у відкритому засіданні поліцейський, який притягається до відповідальності, повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. У разі ж розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Отже у тих випадках, коли рішенням керівника, який призначив службове розслідування, не призначено розгляд дисциплінарною комісією справи у відкритому засіданні, поліцейський може реалізувати право на захист шляхом надання відповідних пояснень з доданими до них документами та матеріали. У поясненнях також може бути заявлено клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи, клопотання про вступ представника (адвоката).

Правова позиція у спорі, що виник за подібних правовідносин, викладена в постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 200/11250/19-а.

Як установлено судом та підтверджено матеріалами справи, службові розслідування відносно позивача були призначені у формі письмового провадження. Водночас, позивач надавав пояснення щодо факту вчинення ним дисциплінарних проступків.

Дослідженням матеріалів службових розслідувань судом встановлено, що позивач будь-яких клопотань, зокрема щодо ознайомлення з матеріалами службового розслідування та надання копій, вступу представника, скарг на дії щодо порядку проведення службового розслідування у ході службового розслідування не заявляв, а отже не скористався своїм правом на захист.

Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача щодо порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування не знайшли свого підтвердження.

Щодо тверджень позивача, що його не ознайомлювали з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності, спростовуються матеріалами службового розслідування, зокрема власноручним підписом позивача про ознайомлення у наказах з відміткою про незгоду, а саме ознайомлення 06 травня 2022 року з наказом Національної поліції України від 02.05.2022 № 506 та 14.05.2022 з наказом Національної поліції України від 12.05.2022 № 561.

Доводи щодо не встановлення відповідачем обставин в чому полягає склад дисциплінарного проступку, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відомості, що характеризують позивача як поліцейського суд відхиляє, оскільки висновки службових розслідувань відповідають вимогам пунктів 2-5 розділу VІ Порядку № 893 та містять вказані відомості.

Щодо строку проведення службового розслідування.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 21 Статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

З матеріалів справи убачається, що наказом Національної поліції України від 14.04.2022 №256 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом недотримання позивачем вимог пункту 6 Порядку організації та здійснення оповіщення структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції та міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, затвердженого наказом НПУ від 26.10.2016 № 1085 дск.

25.04.2022 головою Національної поліції України затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1

02.05.2022 наказом Національної поліції України від 02.05.2022 № 506 про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність .

Наказом Національної поліції України від 14.04.2022 № 257 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом втрати позивачем службового посвідчення.

30.04.2022 затверджено висновок службового розслідування за фактом втрати службового посвідчення капітаном поліції ОСОБА_1 .

Наказом Національної поліції України від 12.05.2022 № 561 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Відтак, з огляду на вищезазначені обставини, висновується, що службове розслідування відносно позивача було проведено у строки, встановлені Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Строк притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем також дотримано.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Вимоги про поновлення на службі є похідними від вимог про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача зі служби, тому підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваних рішень, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова