Справа № 440/13920/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 р. Справа № 440/13920/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 21.12.24 по справі № 440/13920/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_1 на території російської федерації з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 серпня 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату недорахованої пенсії ОСОБА_1 з врахуванням страхового стажу з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 серпня 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов обґрунтований тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 22 серпня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області із заявою щодо врахування періодів страхового стажу. Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №16864-14783/Р-02/8-1600/24 від 23 вересня 2024 року відмовило позивачу у перерахунку пенсії. З протиправними діями відповідача щодо неврахування періодів його роботи на території російської федерації позивач не погоджується, вважаючи, що такі періоди роботи підтверджується наданими документами.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні до страхового стажу періодів його роботи з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 лютого 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням страхового стажу з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 лютого 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком (пенсія призначена в російській федерації з 09.11.2015). Пенсійна справа взята на облік 14.11.2018, згідно із заявою про взяття на облік від 16.12.2018, розрахунок проведений із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058, за стаж роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (шифр пенсії 107), в мінімальному розмірі визначеному на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При визначенні розміру пенсії до уваги взято страховий стаж тривалістю 16 років 5 місяців (враховано по 28.02.2023). Стаж врахований в повній мірі згідно наявних документів в ЕПС та індивідуальних відомостей про застраховану особу. Періоди роботи з 1994 по 2015 роки у районах прирівняних до районів Крайньої Півночі зараховувались до стажу для визначення права на пенсію, а враховуючи припинення російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, ці періоди до розрахунку страхового стажу для визначення розміру пенсії не враховуються. 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із зверненням щодо зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності. Зазначив, що рішення про відмову Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не приймалося. Суд першої інстанції у рішенні від 20.12.2024 дійшов висновку, що станом на 24 лютого 2022, документи, що видані на території російської федерації, приймалися на території України без спеціального посвідчення в силу Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, дія якої була зупинена лише Законом №2783-IX від 01 грудня 2022, а тому надані ОСОБА_1 трудова книжка та архівна довідка №706 від 23 квітня 2013, довідки №01-18/438 та №01-18/420 від 13 травня 2013, довідка №19/6 від 09 лютого 2010 підлягають прийняттю на території України без спеціального посвідчення (проставлення апостилю). Однак, відповідач не погоджується з такою позицією суду, оскільки враховуючи припинення російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежний Держав у галузі пенсійного забезпечення, спірні періоди роботи ОСОБА_1 прирівняні до районів Крайньої Півночі до страхового стажу при визначенні розміру пенсії не враховуються.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком (пенсія призначена в російській федерації з 09 листопада 2015 року), а з 14 листопада 2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 22 серпня 2024 року (вх. №14784/Р-1600-24 від 27 серпня 2024 року), у якій просив зарахувати до трудового та страхового стажу періоди роботи з 17 березня 1994 року по 31 грудня 2015 року в російській федерації та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням стажу в період роботи з 17 березня 1994 року по 31 грудня 2015 року.

До вказаної заяви додав, зокрема: паспорт та РНОКПП, трудову книжку, довідку від 09 лютого 2010 року, архівну довідку від 23 квітня 2013 року, архівну довідку №01-18-439 від 13 травня 2013 року, архівну довідку №01-18-438 та №01-18-420 від 13 травня 2013 року, довідку №0950014-46 від 05 квітня 2013 року.

Зі змісту службової записки №28745/03-16 від 10 вересня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком (пенсія призначена в російській федерації з 09 листопада 2015 року). Пенсійна справа взята на облік 14 листопада 2018 року згідно із заявою про взяття на облік від 16 грудня 2018 року, розрахунок проведений із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, за стаж роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (шифр пенсії 107), в мінімальному розмірі, визначеному на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При визначенні розміру пенсії до уваги взято страховий стаж тривалістю 16 років 5 місяців (враховано по 28 лютого 2023 року). Стаж врахований в повній мірі згідно наявних документів в ЕПС та індивідуальних відомостей про застраховану особу. Зазначені заявником у зверненні періоди роботи з 1994 по 2015 роки у районах прирівняних до районів Крайньої Півночі зараховувались до стажу для визначення права на пенсію, а враховуючи припинення російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, ці періоди до розрахунку страхового стажу для визначення розміру пенсії не враховуються.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №16864-14784/Р-02/8-1600/24 від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 на його звернення від 22 серпня 2024 року повідомлено, що при призначенні пенсії розрахунок був проведений із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон 1058), за стаж роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення, в мінімальному розмірі, визначеному на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При призначенні пенсії за віком згідно Закону 1058 стаж, набутий у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 1 січня 1991 року враховується за нормами законодавства України. Таким чином, кратне обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01 січня 1991 року законодавчо не передбачено. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Відтак, на даний час пенсії громадянам, які проживали/працювали на території Російської Федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. При визначенні розміру пенсії до уваги взято страховий стаж тривалістю 16 років 5 місяців (враховано по 28 лютого 2023 року). Стаж врахований в повному обсязі згідно наявних документів в електронній пенсійній справі та індивідуальних відомостей про застраховану особу. У зв`язку з досягненням ним пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, його електронну пенсійну справу переглянуто з 14 листопада 2023 року. Враховуючи припинення російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, зазначені ОСОБА_1 у зверненні періоди роботи з 1994 по 2015 роки у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, до страхового стажу при визначенні розміру пенсії не враховуються.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Згідно зі статтею 26 Закону №796-XII особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону..

Згідно із частиною другою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Статтею 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс / 100% х 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацами четвертим та п`ятим частини першої вказаної статті визначено, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1.

Згідно із пунктом 2.7 Порядку №22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до підпунктів 2-3 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного стажу роботи, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу пенсію призначено в російській федерації з 09 листопада 2015 року, а з 14 листопада 2018 року він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

При визначенні розміру поточної пенсії враховано страховий стаж позивача тривалістю 16 років 5 місяців (враховано по 28 лютого 2023 року), до якого не враховано спірні періоди з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 лютого 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року.

До заяви про перерахунок пенсії від 22 серпня 2024 року позивачем додано трудову книжку, довідку від 09 лютого 2010 року, архівну довідку від 23 квітня 2013 року, архівну довідку №01-18-439 від 13 травня 2013 року, архівну довідку №01-18-438 та №01-18-420 від 13 травня 2013 року, довідку №0950014-46 від 05 квітня 2013 року.

Так, згідно змісту трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16 серпня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 працював:

- з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року на посаді командира відділення ППЧ-2 Пожежно-рятувального загону Ханти-Мансійського автономного округу (росія);

- з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року на посаді зоотехніка в АТ вікритого типу "Радянський комплексний лісопромисловий комбінат Ханти-Мансійського автономного округу (росія)";

- з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року на посаді оператором по підземному ремонту свердловин ТОВ "Лукойл-Західна Сибір" Ханти-Мансійського автономного округу (росія),

- з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року на посаді майстра цеху капітального та підземного ремонту свердловин ТОВ "Урайске управління ремонту свердловин" Ханти-Мансійського автономного округу (росія);

- з 03 березня 2011 року по 08 лютого 2012 року на посаді інструктора з праці Бюджетного управління соціального обслуговування Ханти-Мансійського автономного округу (росія);

- з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року на посаді робочого з догляду за травинами Ханти-Мансійського автономного округу (росія).

Вказані періоди роботи позивача підтверджуються також архівною довідкою №706 від 23 квітня 2013 року /а.с. 28, 95-зворот/, довідками №01-18-438 та №01-18-420 від 13 травня 2013 року /а.с. 25-26, 96-зворот - 97/, довідкою №19/6 від 09 лютого 2010 року /а.с. 29, 94-зворот 95/.

Доказів на підтвердження недостовірності відомостей, зазначених у трудовій книжці позивача та вказаних довідках, відповідачем суду не надано та такий довід відповідачем не заявлявся.

Неврахування спірних періодів роботи позивача відповідачем вмотивовано тим, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Відтак, на даний час пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. Враховуючи припинення російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, зазначені ОСОБА_1 у зверненні періоди роботи з 1994 по 2015 роки у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, до страхового стажу при визначенні розміру пенсії не враховуються.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 року №1906-IV чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Згідно зі статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14 січня 1993 року, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Статтею 7 даної Угоди встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Отже, з аналізу наведеного вище слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; при призначенні пенсії за законодавством України враховується набутий стаж та заробіток (дохід), з якого сплачено відповідну суму страхового внеску.

29 листопада 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка була чинною на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2024 року у справі № 580/3576/22 вказав, що не зважаючи на вихід України з Угоди, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають (стаття 13 Угоди).

Отже, припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень. А тому стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, повинні враховуватися при встановленні права особи на пенсію та її обчислення.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Поряд із тим, право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди, а тому відсутні підстави для позбавлення позивача права на врахування при перерахунку пенсії страхового стажу, набутого на території іншої держави-учасниці, з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

За приписами статті 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін і доказовою силою офіційних документів.

01 грудня 2022 року прийнято Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року №2783-IX", яким керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", зупинено у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162). Вирішено керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР.

Отже, Законом №2783-IX зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчинену від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифіковану Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, тому до документів, виданих на території російської федерації, при їх пред`явленні на території України застосовуванню підлягала вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року, яка є чинною у відносинах України з російською федерацією.

Водночас, 04.02.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", якою установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Законами України неодноразово затверджувалися Укази Президента України про продовження дії воєнного стану в Україні та на час розгляду цієї справи воєнний стан в Україні триває.

Станом на 24 лютого 2022 року перелічені вище документи, видані на території російської федерації, приймалися на території України без спеціального посвідчення в силу Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, дія якої була зупинена лише Законом №2783-IX від 01.12.2022, тому надані позивачем документи підлягають прийняттю на території України без спеціального посвідчення (проставлення апостиля).

Відтак, безпідставним є твердження відповідача про неможливість врахувати відомості, що містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 та архівних довідках №706 від 23.04.2013, №01-18/438 та №01-18/420від 13.05.2013, №19/6 від 09.02.2010.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що дії відповідача щодо відмови у врахуванні до страхового стажу позивача періодів його роботи з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 лютого 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року, які знайшли своє відображення у листі №16864-14784/Р-02/8-1600/24 від 23 вересня 2024 року є протиправними, а тому відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача відповідно до встановлених у справі обставин та висновків суду, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням страхового стажу з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 лютого 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно посилань апелянта на те, що рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Головним управліням Пенсійного фонду України в Полтавській області не приймалося, колегія суддів зазначає що вказане не змінює факту неврахування спірних періодів до страхового стажу ОСОБА_1 , оскільки з форми РС- право вбачається факт незарахування пенсійним органом періодів роботи позивача з 17 березня 1994 року по 20 квітня 1994 року, з 27 квітня 1994 року по 01 жовтня 1994 року, з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 08 лютого 2010 року, з 03 березня 2011 року по 08 лютого 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2015 року, що свідчить про допущення порушення протиправними діями відповідача права позивача на належний соціальний рівень життя.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2024 по справі № 440/13920/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова