Справа № 160/28837/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2025 року м.Дніпросправа № 160/28837/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 160/28837/23 (суддя Савченко А.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) від 01.09.2020 про припинення в нарахуванні їй пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , який за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 у справі № 177/2617/13-ц визнано безвісно відсутнім, на утриманця ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 нарахування пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , якого за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 у справі № 177/2617/13-ц визнано безвісно відсутнім, на утриманця ОСОБА_2 , з моменту її звернення до відповідача, тобто з 05.09.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 у справі № 177/2617/13-ц визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім з 01 червня 2011 року. Вищезазначене рішення стало підставою для призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 . Однак з 2020 року відповідачем безпідставно припинено виплату призначеної пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення (призупинення) виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по втраті годувальника з 05.09.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної відповідач зазначає, що враховуючи той факт, що є підтвердження факту роботи ОСОБА_1 , який вважався безвісно відсутнім, виплата пенсії по втраті годувальника на неповнолітню особу ОСОБА_1 припинена згідно протоколу призначення пенсії від 10.08.2020. Також вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виявлено повторну сплату внесків ОСОБА_3 (ІПН № НОМЕР_1 ) за червень, липень, серпень, вересень 2021 року відповідно.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 у справі № 177/2617/13-ц визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім з 01 червня 2011 року.

Вищезазначене рішення стало підставою для призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 .

Посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області була проведена перевірка списків особових рахунків пенсіонерів у разі втрати годувальника, призначених на підставі рішень судів про безвісті відсутніх годувальників. За результатами перевірки в пенсійній справі № 98, згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виявлено сплату внесків фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (ІПН № НОМЕР_2 ) ОСОБА_3 (ІПН № НОМЕР_1 ) за жовтень 2018 року.

15.07.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області був направлений запит за вих.№ 0400-0313-8/56204 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області з проханням перевірити факт роботи ОСОБА_3 (ІПН № НОМЕР_1 ).

Листом від 06.08.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило про неможливість перевірити факт роботи ОСОБА_3 (ІПН № НОМЕР_1 ) за жовтень 2018 року, який працював у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

Листом від 04.10.2023 №48366-38379/Д-01/8-0400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що 22.08.2016 позивач отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на утриманця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за чоловіка ОСОБА_3 , який за рішенням Криворізького районного суду від 13.02.2014 у справі № 177/2617/13-ц визнаний безвісно відсутнім. У липні 2020 року було встановлено, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про сплату страхових внесків у жовтні 2018 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 за ОСОБА_1 .. Згідно наданого звіту ФОП ОСОБА_4 за жовтень 2018 року, ОСОБА_1 був прийнятий з 24.10.2018 сортувальником - складальником брухту та відходів, з 01.11.2018 звільнений з роботи. З огляду на зазначене, з 01.09.2020 позивачу припинено виплату пенсії по втраті годувальника.

Не погоджуючись з припиненням виплати по втраті годувальника позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечення правового регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-VІII (далі - Закон № 2505-VІII).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2505-VІII особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.4 Закону № 2505-VІII особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Пунктом 4 ст.6 Закону № 2505-VІII передбачено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Пенсійне забезпечення громадян реалізується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 36 Закону України № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 36 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

За приписами частини 3 статті 36 Закону № 1058 до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до абз.2 п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV, у членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

За приписами абз.2 ч.2 ст.45 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, призначається на період, протягом якого така особа зберігає цей правовий статус. Виплата такої пенсії припиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відмітки про встановлення місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти або зниклої безвісти за особливих обставин.

З аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин встановлений вичерпний перелік умов, до яких відносяться: непрацездатність членів сім`ї особи, яка зникла безвісти; перебування на повному утриманні годувальника (за виключенням дітей); сплив одного місяці з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 у справі № 177/2617/13-ц визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 01 червня 2011 року.

Вищезазначене рішення стало підставою для призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідачем відмова у призначенні пенсії мотивована тим, що у липні 2020 року було встановлено, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про сплату страхових внесків у жовтні 2018 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 за ОСОБА_1 . Згідно наданого звіту ФОП ОСОБА_4 за жовтень 2018 року, ОСОБА_1 був прийнятий з 24.10.2018 сортувальником - складальником брухту та відходів, з 01.11.2018 звільнений з роботи. З огляду на зазначене, з 01.09.2020 виплату пенсії позивачці припинено.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо необґрунтованості таких доводів, оскільки відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону № 1058-IV, виплата такої пенсії припиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відмітки про встановлення місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти або зниклої безвісти за особливих обставин.

Однак, матеріали справи не містять доказів з Єдиного реєстру досудових розслідувань або Єдиного реєстру осіб про встановлення місцеперебування особи, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти або зниклої безвісти за особливих обставин.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 у справі № 177/2617/13-ц набуло законної сили та залишається чинним на момент розгляду цієї справи.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправного припинення відповідачем виплати пенсії по втраті годувальника позивачу та поновлення такої пенсії.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З урахуванням результату апеляційного перегляду підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 160/28837/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак