Справа № 120/14737/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 березня 2025 р. Справа № 120/14737/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача №44 від 23.08.2024.

Ухвалою від 06.11.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що за результатами розгляду заяви позивача до її страхового стажу зараховано усі періоди роботи та іншої діяльності. Разом із тим до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 07.08.1987 по 03.03.1997 згідно довідки від 27.09.2000 №381, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у них докази в їх сукупності встановив, що 16.08.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як свідчать матеріали справи, подана заява про призначення пенсії була передана за екстериторіальністю на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатом розгляду такої заяви прийнято рішення №44 від 23.08.2024, яким позивачу відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах. Відмова мотивована тим, що у позивача відсутній пільговий стаж. У рішенні також зазначено, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди згідно довідки №381 від 27.09.2000, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993. Крім того, в наданій довідці не відповідає по батькові (зазначено ОСОБА_2 ) та паспорті ( ОСОБА_3 ).

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані відповідно до цього Закону та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку та мають необхідний для відповідного виду пенсійний страховий стаж, а у разі смерті цих осіб - членів їх сімей, зазначених у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливими шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництва, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявність страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутність трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стадію роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюються на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що для видачі трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні достатні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особисті рахунки та відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, листи трудових договорів та угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Якщо в трудовій книжці відсутні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені в пункті 3 Порядку № 637.

В даному ж випадку, як вбачається із записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 , остання в період з 07.08.1987 по 03.03.1997 працювала лаборантом хімічного аналізу на ВАТ "Радикал".

Про існування будь-яких зауважень до відповідних записів про трудову діяльність позивача в оскаржуваному рішення не зазначено.

Поряд із цим, відмовляючи у зарахуванні відповідного періоду роботи до пільгового стажу позивача, відповідач зазначив, що довідка №381 від 27.09.2000 не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993.

Разом із тим суд зазначає, що спірний період роботи в повній мірі відображений у трудовій книжці позивача.

Крім того, ознайомившись зі змістом довідки №381 від 27.09.2000 судом встановлено, що хоч вона і не відповідає затвердженій формі, однак містить усю необхідну інформацію, яка підтверджує пільговий характер роботи позивача в період з 07.08.1987 по 03.03.1997.

До того ж, належність відповідної довідки саме позивачу встановлена рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25.08.2023 у справі №761/20604/23, а тому посилання відповідача на невідповідність вказаного у ній по батькові позивача, судом оцінюються критично.

З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 07.08.1987 по 03.03.1997, а тому оскаржуване у даній справі рішення №44 від 23.08.2024 належить скасувати.

Як наслідок, з метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період її роботи з 07.08.1987 по 03.03.1997 та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії від 16.08.2024.

Крім того, до положення статті 9 КАС України розглядається і вирішується справа в адміністративних судах, розглядаються по засадах сторін змагальності та свободи в наданні суду ними своїх доказів і в наведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті статті, на яких обґрунтовуються її вимоги та заперечення, крім того, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок підтвердження щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності подається на відповідь. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що обґрунтовується на їх крайньому, загальному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторінок, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і доказів, наданих позовом, суд вважає заявлені в цій справі адміністративні позов такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд призначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позиції, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положення цього Кодексу, тягнуться за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виставив відповідач у справі, або якщо у відповідності до справи виступила його посада чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 23.08.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 07.08.1987 по 03.03.1997 та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії від 16.08.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 27.03.2025.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна