Справа № 990/287/24
Суддя: Кривенда Олег Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року

м. Київ

справа № 990/287/24

провадження № 11-297заі24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого Уркевича В. Ю.,

судді-доповідача Кривенди О. В.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Губської О. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Іванової Н. П.,

представника позивача - адвоката Мартиненко А. В.,

представника відповідача - Предоляк Н. Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 листопада2024 року (судді Мельник-Томенко Ж. М., Єресько Л. О., Жук А. В., Мартинюк Н. М., Радишевська О. Р.) у справі № 990/287/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИЛА:

1. У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), у якому просив:

? визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо невиключення його ? судді Шостого апеляційного адміністративного суду зі списку осіб, яким рішенням ВККС № 99/зп-24 від 10 квітня 2024 року (далі - рішення № 99/зп-24) було призначено кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді;

? зобов`язати ВККС виключити його ? суддю Шостого апеляційного адміністративного суду зі списку осіб, яким зазначеним рішенням Комісії було призначено кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач указує, що 10 квітня 2024 року ВККС прийняла рішення № 99/зп-24 про призначення кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді. У переліку суддів, щодо яких ВККС призначила оцінювання, зазначено суддю Шостого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1

3. Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 01 серпня 2024 року направив на адресу відповідача вимогу про виключення його із зазначеного переліку, яку листом від 15 серпня 2024 року ВККС залишила без задоволення.

4. На переконання позивача, бездіяльність Комісії щодо невиключення його зі списку осіб, щодо яких прийнято рішення про проведення кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, є протиправною.

5. Таку позицію обґрунтовує тим, що згідно з рішенням № 99/зп-24 кваліфікаційне оцінювання позивача призначено на підставі пункту 20 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402?VIII), яким визначено проведення кваліфікаційного оцінювання щодо усіх суддів, яких призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково, до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1401?VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401?VIII).

6. Водночас пунктом 14-2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передбачено іншу підставу та особливості проведення кваліфікаційного оцінювання суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України, що були переведені до інших судів відповідно до пункту 14-1 цього розділу.

7. Позивач вважає, що він підпадає під виняток, передбачений положеннями пункту 14-2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, та має бути звільнений від проходження кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді.

8. ОСОБА_1 переконує, що стосовно нього ВККС уже проводила кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на посаду судді Верховного Суду і рішеннями від 03 липня 2017 року № 158/вс-17 та від 01 лютого 2019 року № 151/вс-19 визнала його таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

9. Єдиним мотивом для прийняття таких рішень слугувала оцінка у 0 балів за критеріями професійної етики та доброчесності, що була виставлена на підставі висновку Громадської ради доброчесності (далі - ГРД) про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду. Обидва висновки ГРД були скасовані в судовому порядку. Позивач уважає, що у зв`язку з ухваленням судом рішення про скасування висновку ГРД, а також зважаючи на відсутність інших обставин, які могли б свідчити про недотримання позивачем критеріїв компетентності, професійної етики та доброчесності, він є таким, що успішно пройшов оцінювання на відповідність займаній посаді до набрання чинності Законом України від 21 листопада 2023 року № 3481-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 щодо забезпечення безперервності здійснення правосуддя найвищим судом у системі судоустрою України» (далі - Закон № 3481?IX).

10. Також позивач посилається на те, що відповідно до пункту 20-2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII позивач вважається таким, що пройшов оцінювання та підтвердив відповідність займаній посаді відповідно до пункту 20 цього розділу, що виключає можливість повторного призначення йому кваліфікаційного оцінювання з цієї підстави.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

11. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 13 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

12. Суд першої інстанції дійшов висновку, що правових підстав для виключення позивача зі списку осіб, яким призначено іспит у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, немає, а відтак твердження ОСОБА_1 про незаконність бездіяльності ВККС щодо невиключення його зі списку осіб, яким призначено кваліфікаційне оцінювання, є необґрунтованим.

13. Зазначив суд і про те, що скасування висновків ГРД в судовому порядку не є підставою для визнання позивача таким, що підтвердив відповідність займаній посаді судді, та жодним чином не впливає на чинність рішень ВККС від 03 липня 2017 року № 158/вс-17 та від 01 лютого 2019 року № 151/вс-19, якими позивача визнано таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за критеріями професійної етики та доброчесності.

Короткий зміст та обґрунтування заявлених в апеляційній скарзі вимог

14. ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

15. Твердить, що визнання в судовому порядку протиправними висновків ГРД свідчить про відсутність підстав для призначення відносно нього кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній ним посаді.

16. В апеляційній скарзі йдеться і про те, що суд неповно з`ясував обставини справи щодо неможливості проведення оцінювання відносно позивача в цілому. ОСОБА_1 вважає, що, враховуючи рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року у справі № 826/2268/18 та від 18 лютого 2020 року у справі № 640/3836/19, він є таким, що підтвердив здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді.

17. Також, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду містить суперечності щодо висновків ГРД. З одного боку, суд зазначає, що саме висновок ГРД був підставою для визнання ОСОБА_1 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя, а з іншого - вказує, що цей висновок не є остаточним і не може мати вирішального значення для кінцевого рішення. Таке трактування, вважає ОСОБА_1 , може породжувати правову невизначеність.

18. Мовить ОСОБА_1 і про те, що суд першої інстанції не надав оцінки його доводам щодо застосування до нього пункту 14-2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, який є спеціальною нормою та встановлює виняток для суддів, які пройшли кваліфікаційне оцінювання. Наголошує, що цей пункт є спеціальною нормою по відношенню до пункту 20 зазначеного розділу, а тому, на думку апелянта, він є таким, що успішно пройшов таке оцінювання та підтвердив здатність здійснювати правосуддя, з огляду на те, що ВККС уже приймала відносно нього рішення в процедурі кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу на посаду судді Верховного Суду, а висновки ГРД, на підставі яких було ухвалено рішення про невідповідність позивача як кандидата на посаду судді Верховного Суду, були скасовані в судовому порядку.

Позиція інших учасників справи

19. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 листопада 2024 року - без змін. Вважає, що сама лише участь ОСОБА_1 у конкурсах на зайняття вакантних посад судді у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду та скасування в судовому порядку висновків ГРД не є підставою для визнання його таким, що підтвердив здатність здійснювати правосуддя.

Рух апеляційної скарги

20. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 15 січня 2025 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 листопада2024 року, а ухвалою від 06 лютого 2025 року призначила справу до розгляду в судовому засіданні на 06 березня 2025 року.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції

21. Указом Президента України від 12 червня 1996 року № 420/96 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначено суддею Військового суду Дарницького гарнізону, Постановою Верховної Ради України від 07 червня 2001 року № 2520-ІІІ «Про обрання суддів» - на посаду судді Військового суду Дарницького гарнізону безстроково.

22. Верховна Рада України Постановою від 02 червня 2005 року № 2638-ІV «Про обрання суддів Вищого адміністративного суду України» обрала ОСОБА_1 суддею Вищого адміністративного суду України.

23. 25 січня 2024 року Вища рада правосуддя рішенням № 229/0/15-24 перевела суддю Вищого адміністративного суду України ОСОБА_1 на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду.

24. 10 квітня 2024 року Комісія рішенням № 99/зп-24 призначила кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді за списком згідно з додатком 1, до якого включено і ОСОБА_1 .

25. Комісія рішенням від 19 червня 2024 року № 199/зп-24 визначила графік складення іспиту у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, а додатком 1 до цього рішення ОСОБА_1 включено до списку суддів апеляційних судів (адміністративна спеціалізація), яким призначено іспит в межах кваліфікаційного оцінювання, зокрема, на відповідність займаній посаді на 09 липня 2024 року.

26. У зверненні до ВККС від 09 травня 2024 року позивач просив переглянути стосовно нього рішення № 99/зп-24 щодо необхідності призначення оцінювання.

27. Листом від 23 травня 2024 на вказане звернення повідомлено позивача про відсутність правових підстав для розгляду порушеного у зверненні питання.

28. 24 липня 2024 року позивач повторно звернувся до відповідача з листом, у якому зазначив про помилкове призначення і намагання провести щодо ОСОБА_1 кваліфікаційне оцінювання.

29. На вказане звернення ВККС 30 липня 2024 року повідомила ОСОБА_1 про те, що рішення № 99/зп-24 прийнято на виконання норм закону.

30. 01 серпня 2024 року у доповнення до листа від 24 липня 2024 року позивач звернувся до Комісії з проханням виключити його зі списку суддів апеляційних судів (адміністративна спеціалізація), яким призначено іспит в межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді.

31. Листом від 15 серпня 2024 року Комісія поінформувала позивача про відсутність правових підстав для виключення його зі списку суддів апеляційних судів (адміністративна спеціалізація), яким призначено іспит у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновку суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

32. Заслухавши суддю-доповідача, аргументи сторін, дослідивши матеріали справи та наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

33. Згідно з пунктами 7 та 14 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідовуються у встановленому законом порядку. Судді зазначених судів мають право брати участь у конкурсі на посади суддів Верховного Суду у відповідних касаційних судах у порядку, визначеному цим Законом.

34. Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_1 як суддя Вищого адміністративного суду України брав участь у конкурсах на зайняття вакантних посад суддів у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, оголошених рішеннями Комісії від 07 листопада 2016 року № 145/зп-16 та від 02 серпня 2018 року № 185/зп-18.

35. Рішенням від 03 липня 2017 року № 158/вс-17 ВККС визнала ОСОБА_1 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за критеріями професійної етики та доброчесності.

36. Підставою для прийняття цього рішення слугував, зокрема, висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений ГРД 18 квітня 2017 року.

37. Рішенням ВККС від 01 лютого 2019 року № 151/вс-19 ОСОБА_1 визнано таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

38. Указане рішення прийнято, зокрема, на підставі висновку про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, що затверджений ГРД 21 січня 2019 року.

39. ОСОБА_1 оскаржив зазначені висновки ГРД до суду.

40. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 25 квітня 2018 року у справі № 826/2268/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГРД задовольнив. Визнав протиправними та скасував висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений ГРД 18 квітня 2017 року, та рішення про надання доповнення до висновку про невідповідність, затверджений ГРД 29 червня 2017 року.

41. Цей же суд рішенням від 18 лютого 2020 року у справі № 640/3836/19 позовну заяву ОСОБА_1 до ГРД також задовольнив. Визнав протиправним та скасував висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений ГРД 21 січня 2019 року.

42. Законом № 3481-ІХ були внесені зміни до Закону № 1402-VIII.

43. У пояснювальній записці до проєкту зазначеного Закону, зокрема, йшлося про те, що невирішеним є питання продовження суддівської кар`єри для суддів вищих спеціалізованих судів України, які з 05 грудня 2017 року не здійснюють правосуддя, і ця проблема потребує вирішення на законодавчому рівні.

44. Відповідно до пункту 14-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII в редакції Закону № 3481-ІХ суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України може бути переведений до апеляційного суду чи місцевого суду, що відповідає спеціалізації такого судді, у порядку, передбаченому статтями 53 та 82 цього Закону, без проведення конкурсу, з урахуванням особливостей, передбачених цим пунктом.

45. Переведення такого судді здійснюється Вищою радою правосуддя на підставі його особистої заяви протягом 30 днів з дня її надходження, незалежно від наявності у відповідному суді вакантної посади судді.

46. Заява про переведення подається суддями, зазначеними в абзаці першому цього пункту, до Вищої ради правосуддя протягом 30 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 щодо забезпечення безперервності здійснення правосуддя найвищим судом у системі судоустрою України».

47. У разі неподання заяви про переведення протягом зазначеного строку Вища рада правосуддя пропонує такому судді переведення до апеляційного суду, що відповідає спеціалізації такого судді, визначеного Вищою радою правосуддя самостійно, в якому є вакантна посада судді.

48. Незгода судді з таким переведенням є підставою для звільнення його з посади відповідно до пункту 5 частини шостої статті 126 Конституції України.

49. Рішення про переведення судді приймається Вищою радою правосуддя без надання рекомендації ВККС.

50. За приписами пункту 14-2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України, переведені до інших судів відповідно до пункту 14-1 цього розділу (крім тих, які успішно пройшли оцінювання на відповідність займаній посаді до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 щодо забезпечення безперервності здійснення правосуддя найвищим судом у системі судоустрою України»), оцінюються ВККС на відповідність займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності у порядку, визначеному цим Законом, першочергово.

51. На виконання зазначених вимог закону ВККС прийняла рішення № 99/зп-24, яким призначила кваліфікаційне оцінювання суддів, зокрема судді ОСОБА_1.

52. Велика Палата не може погодитися з доводами ОСОБА_1 про те, що визнання в судовому порядку протиправними висновків ГРД свідчить про відсутність підстав для призначення відносно нього кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній ним посаді.

53. Як уже зазначалося вище, судді, зокрема, Вищого адміністративного суду України, переведені до інших судів відповідно до пункту 14-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, оцінюються ВККС на відповідність займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності у порядку, визначеному цим Законом, першочергово.

54. Не повинні проходити таке оцінювання лише судді, які успішно його пройшли до набрання чинності Законом № 3481-ІХ.

55. Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 двічі брав участь у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, проте обидва рази Комісія ухвалювала відносно нього рішення про те, що він не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у цьому суді.

56. Скасування в судовому порядку висновків ГРД, які враховувалися ВККС при прийнятті зазначених рішень, не може бути підтвердженням успішного проходження ОСОБА_1 кваліфікаційного оцінювання, оскільки визнання судді таким, що відповідає займаній посаді, належить до виключних повноважень Комісії.

57. Суд першої інстанції з цього приводу слушно послався на позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 160/9844/19, за якою висновок ГРД є лише проміжним рішенням, яке не тягне безпосередньо жодних правових наслідків для судді (кандидата на посаду судді), щодо якого здійснюється оцінювання, зауважив, що скасування висновків ГРД в судовому порядку не є підставою для визнання позивача таким, що підтвердив відповідність займаній посаді судді, та жодним чином не впливає на чинність рішень ВККС від 03 липня 2017 року № 158/вс-17 та від 01 лютого 2019 року № 151/вс-19, якими позивача визнано таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за критеріями професійної етики та доброчесності.

58. Необґрунтованими є й доводи апелянта про те, що Комісія неправильно визначила підстави призначення кваліфікаційного оцінювання, яке мало бути призначено на підставі спеціальної, а не загальної норми.

59. На це Велика Палата має зауважити, що у рішенні № 99/зп-24 йдеться не лише про суддів вищих судів, які були переведені до апеляційних судів, а й про тих суддів, щодо яких з різних причин не призначалося кваліфікаційне оцінювання відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII. За змістом рішення № 99/зп-24 кваліфікаційне оцінювання щодо ОСОБА_1 , як і щодо інших суддів вищих судів, переведених до апеляційних судів, було призначене відповідно до вимог пункту 14-2 зазначеного розділу.

60. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції містить суперечності щодо висновків ГРД. З одного боку, суд зазначає, що саме висновок ГРД був підставою для визнання ОСОБА_1 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя, а з іншого - вказує, що цей висновок не є остаточним і не може мати вирішального значення для кінцевого рішення. Таке трактування, вважає ОСОБА_1 , може породжувати правову невизначеність.

61. Як видно з оскаржуваного рішення суду, у ньому з посиланням на відповідні рішення ВККС ідеться про те, що підставою для їх прийняття слугували, зокрема, й висновки ГРД. При цьому суд не зазначав, що Комісія ухвалила ці рішення виключно на підставі висновків ГРД, що свідчить лише про врахування вказаних висновків під час кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_1 .

62. Отже, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що правові підстави для виключення позивача зі списку осіб, яким призначено іспит у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, відсутні, а відтак твердження ОСОБА_1 про незаконність бездіяльності ВККС щодо невиключення позивача зі списку осіб, яким призначено кваліфікаційне оцінювання, є необґрунтованим.

63. Інші твердження і міркування, які містить апеляційна скарга, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

64. Велика Палата Верховного Суду вважає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а зазначеного рішення - без змін.

Керуючись статтями 266, 292, 308, 310, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 990/287/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Ю. Уркевич

Суддя-доповідач О. В. Кривенда

Судді: О. О. Банасько С. Ю. Мартєв

О. Л. Булейко К. М. Пільков

Ю. Л. Власов С. О. Погрібний

М. І. Гриців О. В. Ступак

О. А. Губська І. В. Ткач

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

Л. Ю. Кишакевич Є. А. Усенко

В. В. Король Н. В. Шевцова

М. В. Мазур