Справа № 120/14155/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 березня 2025 р. Справа № 120/14155/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В, розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" (далі ТОВ "Вікітан", позивач), до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі також відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за результатами фактичної перевірки посадовими особами податкового органу складений Акт від 15.06.2023. На підставі Акту прийнято податкове повідомлення - рішення від 12.07.2023 №10578/02-32-09-01/30641728.

Позивач вважає спірне рішення протиправними та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні правові підстави для фактичної перевірки ТОВ "Вікітан".

Так, представник позивача зазначає, що згідно з наказом від 06.06.2023 року №1646к, юридичною підставою для призначення фактичної перевірки стали положення п. 80.2.5, п. 82.3 п. 80.2 статті 80 ПК України, а фактичною підставою доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Вінницькій області від 05.06.2023 р. №881/02-32-09-01.

Проте, позивач вважає, що чинним податковим законодавством передбачено вичерпний перелік підстав для проведення фактичної перевірки. Застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Крім того, представник позивача як на підставу позову вказує, що податковий орган не мав можливості проводити фактичну перевірку, оскільки перевірку було проведено за участі не уповноваженої особи позивача.

Таким чином, невиконання відповідачем вимог ст. 80, 81 Податкового кодексу України, що визначає порядок фактичної перевірки, повинно бути наслідком визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків як такої.

З огляду на вищевикладене позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі наказу та направлень проведена фактична перевірка ТОВ "ВІКІТАН".

Згідно з вимогами пункту 81.1 статті 81, пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України, 07.06.2023 оператору АГЗП ТОВ "ВІКІТАН" - Скорбіліну Вадиму Миколайовичу, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № 008569775, виданого 16.12.2022, вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки, а також пред`явлено направлення на перевірку.

З приводу підстав перевірки, то представник відповідача вказує, що така проводилась відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України.

Свої дії відповідач вважає правомірними, а доводи позивача безпідставними, з огляду на те, що наведені вище положення дозволяють проведення фактичної перевірки, зокрема, на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Вважає, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

На переконання податкового органу, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області при прийнятті спірного наказу неухильно та послідовно дотримано норм податкового законодавства, якими врегульовано процедуру проведення фактичної перевірки.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив наступне.

ТОВ "ВІКІТАН" (ідентифікаційний код юридичної особи 30641728), зареєстроване в податковому органі, здійснює свою діяльність за КВЕД 47.30 "Роздрібна торгівля пальним".

В період з 07.06.2023 по 15.06.2023 працівниками податкового органу проведена фактична перевірка ТОВ "ВІКІТАН" за адресою: Вінницька область, м. Гайсин, вул. 1 Травня, 70/Б.

Дана перевірка проводилась на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 06.06.2023 №1646к "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "ВІКІТАН" з метою протидії незаконному обігу пального, впорядкування обліку пального та здійснення функцій, закріплених за управлінням контролю за підакцизними товарами, про що зазначено в доповідній записці від 05.06.2023.

За наслідками проведеної перевірки складений Акт від 15.06.2023 №10990/02/32-09-01/30641728.

За висновками Акту, фактичною перевіркою встановлено порушення вимог:

підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (із внесеними змінами та доповненнями) а саме, ТОВ "ВІКІТАН" на акцизному складі №1007599 у період з 02.09.2020 р. по 22.04.2021 р. здійснювало фізичний відпуск (продаж) пального споживачам, через витратомір-лічильник в кількості одна одиниця, без позитивного результату повірки та оцінки відповідності.

На підставі Акту прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 12.07.2023 №10578/02-32-09-01/30641728, яким до ТОВ "ВІКІТАН" застосовані штрафні фінансові санкції на суму 20000 грн.

Не погодившись з правомірністю вказаних дій та рішення контролюючого органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає повноваження контролюючих органів, контролюючі органи мають, зокрема, право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовані статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом становлено, що наказом ГУ ДПС у Вінницькій області від 06.06.2023 № 1646к призначено фактичну перевірку ТОВ "Вікітан" за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. 1 Травня, 70/Б, з 07.06.2023 тривалістю 10 діб, за період діяльності з 02.09.2020 по дату закінчення перевірки.

Правовою підставою для призначення вказаної перевірки стали положення пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, тоді як фактичною доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Вінницькій області від 05.06.2023 № 881/02-32-09-01 та лист ДПС України від 23.05.2023 № 11639/7/99-00-09-03-01-07, з яких, зокрема, вбачається наявність у контролюючого органу інформації, яка потребує перевірки, з електронних баз даних щодо реалізації та зберігання суб`єктом господарювання пального без обладнання акцизного складу рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками рівня пального, що, відповідно, свідчить про можливе порушення вимог законодавства, контроль за яким здійснюється органами ДПС.

Відповідні документи та інформація на підтвердження обґрунтованості призначення перевірки щодо позивача надані відповідачем та дослідженні судом під час розгляду справи по суті.

Суд враховує, що за змістом положень пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, зазначені правові норми дозволяють проведення фактичної перевірки платника податків, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, які покладені на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 06.07.2022 у справі № 420/1242/21 та підтримується Сьомим апеляційним адміністративним судом (постанови від 11.02.2021 у справі № 120/4406/20-а, від 05.04.2021 у справі № 120/3886/20-а та від 26.05.2021 у справі № 120/5445/20-а, від 22.07.2021 у справі № 120/5729/20-а, від 15.08.2022 у справі № 120/19536/19-а).

Так, в одному з останніх своїх рішень, яке стосувалося цього спірного питання (постанова від 19.07.2023 у справі № 520/11327/2020), Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав на те, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Також колегія суддів КАС ВС зазначила, що відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У постановах від 12.08.2021 (справа № 140/14625/20), від 10.04.2020 (справа № 815/1978/18), від 05.11.2018 (справа № 803/988/17), від 20.03.2018 (справа № 820/4766/17), від 22.05.2018 (справа № 810/1394/16), від 11.07.2022 (справа № 120/5728/20-а), від 21.12.2022 (справа № 500/1331/21) Верховний Суд виснував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відтак колегія суддів КАС ВС підсумувала, що погоджується з наведеним висновком і зазначила, що не вбачає підстав для відступу від нього.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 460/9415/20. При цьому колегія КАС ВС також вказала на те, що проведення фактичної перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України може відбуватися не лише щодо підприємств, які є виробниками підакцизних товарів та платниками акцизного податку, а й тих, хто обліковує, зберігає, транспортує або використовує такі товари у господарській діяльності.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги наявну у відповідача податкову інформацію, суд погоджується з тим, що наказ про призначення фактичної перевірки щодо позивача був винесений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, і під час розгляду справи контролюючий орган довів наявність підстав для проведення фактичної перевірки, передбачених п. 80.2 ст. 80 ПК України.

При цьому судом не встановлено та позивачем не підтверджено, що такі дії суб`єкта владних повноважень об`єктивно вплинули чи могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки, на чому наголошується у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17. Більше того, позивач не оспорює виявлених за результатами перевірки порушень, а посилається у позовній заяві виключно на процедурні порушення, але водночас жодних чином не пояснює, яким чином ці порушення у підсумку вплинули на висновки за результатами перевірки.

Крім того, оцінюючи загалом правомірність наказу від 06.06.2023 № 1646к про проведення фактичної перевірки ТОВ "Вікітан" та чіткість і правильність формулювання визначених у ньому підстав для проведення перевірки, суд вважає, що зміст наказу в повній мірі надавав можливість платнику ідентифікувати як передбачені ПК України підстави для призначення фактичної перевірки, так і визначити предмет та мету перевірки дотримання вимог законодавства з питань обігу пального.

Суд не бере до уваги посилання позивача на судові рішення Верховного Суду у справах щодо правовідносин, які склалися між ТОВ "Вікітан" та ГУ ДПС у Вінницькій області у попередні періоди (це, зокрема, справи за № 120/5229/20-а, № 120/5729/20-а та інші), позаяк спірні правовідносини у цих справах не є повністю релевантними до спірних правовідносин. Позивачем не наведено аргументів та не надано доказів про те, що зміст наказів контролюючого органу про проведення фактичних перевірок, які досліджувалися в попередніх судових справах, є ідентичними (за змістом та юридичними й фактичними підставами) до наказу ГУ ДПС У Вінницькій області від 06.06.2023 № 1646к, що досліджується у даній справі. А тому неможливо стверджувати про тотожність обставин таких справ.

Щодо доводів позивача про проведення фактичної перевірки без участі уповноваженої особи ТОВ "Вікітан", то суд зазначає таке.

В силу згаданого вище пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як свідчать обставини справи, згідно вимог пункту 81.1 статті 81, пункту 86.5 статті 86 ПК України, 07.06.2023 оператору АГЗП ТОВ "ВІКІТАН" - Скорбіліну Вадиму Миколайовичу було вручено під розписку копію наказу про проведення фактичної перевірки, а також вищевказана особа була ознайомлена під розписку у направленнях на перевірку.

Отже, встановлені судом обставини у своїй сукупності дають підстави для висновку, що вручення під розписку копію наказу про проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 , як особі, яка в момент проведення перевірки проводила розрахункові операції, хоча й займала посаду оператора-заправника АГЗП, є належним дотриманням контролюючим органом положень статті 81 ПК України, що надавало відповідачу можливість розпочати фактичну перевірку.

Відтак доводи позивача про те, що призначення та проведення фактичної перевірки відносно нього здійснено з порушенням вимог закону, як і про незаконність наказу про проведення фактичної перевірки, суд визнає безпідставними і такими, що не знайшли свого належного підтвердження під час судового розгляду справи.

Таким чином, суд констатує, що ГУ ДПС у Вінницькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, та правомірно застосувало до ТОВ "Вікітан" штрафні санкції згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями за порушення вимог пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

Оскільки висновки за результатами фактичної перевірки позивач не оспорює, в цій частині суд не надає оцінку спірним правовідносинам.

Відповідно до положень ст.ст. 77, 90 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 30 рішення ЄСПЛ у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до пункту 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікітан" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Гайсинське шосе, 2, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович