Справа № 711/6058/24
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6058/24
Провадження №2/711/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі - Буйновській А.П., Пасічній Н.В.

за участю

представника позивача

адвоката Нестеренка О.Ф.

представника відповідача

за довіреністю Глущенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) Мацака Єгора Івановича, Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (остаточна редакція від 17.10.2024, т. 1 а.с. 77-79) до Начальника Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) Мацака Є.І., Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постанова начальника Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацака Є.І. від 23.07.2024 №043/24 є незаконною.

Зазначено, що копія постанови №043/24 в день її прийняття (23.07.2024) оформлена в паперовій формі не була з причини відключення адміністративного приміщення Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від енергоживлення. ОСОБА_1 25.07.2024 отримав копію постанови №043/24 безпосередньо в Управлінні. Отже, лиш 25.07.2024 ОСОБА_1 об`єктивно отримав можливість ознайомитися із її змістом.

Позивач вказує, що цією постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2 040,0гривень.

ОСОБА_1 вважає себе невинним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення і стверджує, що в його діях (бездіяльності) відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки він не порушував вимоги ст. 188-15 КУпАП, тобто не вчиняв дій (бездіяльності) щодо невиконання законних вимог посадових осіб органів морського і внутрішнього водного транспорту щодо усунення порушень законодавства з безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті та державної реєстрації суден, надання їм недостовірної інформації, створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Посадова особа, яка розглянула дану справу ОСОБА_2 не дотримався вимог чинного законодавства, неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права. Позивач вважає, що протокол № 0115 складений не визначеними в наведених нормах права особами, а тому є неналежним і недопустимим доказом.

ОСОБА_1 стверджує, що справа про адміністративне правопорушення № ЧРК-0125 не містить належних і допустимих доказів, які підтверджують вчинення ним, передбаченого ч. 2 ст. 188-15 КУпАП правопорушення.

З огляду на Конвенцію, практику ЄСПЛ, Рішення Конституційного Суду України, вимоги Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 2 ст.188-15 КУпАП адміністративного правопорушення мають тлумачитися на його користь, а справа про адміністративне правопорушення №ЧРК-0125 за протоколом від 03.07.2024 № 0115 підлягає закриттю згідно із п. 1) ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Зазначено, що уповноважена особа, яка склала протокол № 0115, зобов`язана подати ОСОБА_2 докази про повторну протягом року дійсну (справжню) бездіяльність ОСОБА_1 і/або повторне протягом року вчинення ним діяння, передбачених ч. 1 ст. 188-15 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що таких доказів справа № ЧРК-0125 не містить.

Так, в протоколі № 0115 в графі «суть адміністративного правопорушення» указано наступне: «03.07.2024 в 13:30 год. громадянин ОСОБА_1 власник несамохідного судна (земснаряд) не усунув у встановлений термін виявлені порушення, що викладені у приписі від 04.04.2024 № Ч-15/24, винесеного заступником начальника управління-начальником відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського МУ адміністрації судноплавства Бондаренком Сергієм Сергійовичем, чим не виконав повторно законні вимоги посадової особи щодо усунення порушень, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-15 КУпАП.».

При цьому, жодних інших відомостей і/або доказів, необхідних для вирішення справи, протокол № 0115 не містить. В ньому відсутні дані про отримані в результаті дій відомості, важливі для цього адміністративного провадження, в тому числі виявлені і/або надані докази вчинення правопорушення; аудіо чи відеозапис дії; фото-таблиці, схеми, та інші матеріали, які пояснюють зміст цього протоколу.

ОСОБА_1 11.07.2024 отримав примірник припису від 04.04.2024 № Ч-15/24, за змістом якого: «пункт 1. На судні відсутні суднові документи, а саме, - свідоцтво судна внутрішнього плавання. Установлений термін виконання 02.07.2024. Пунктом 2 цього припису заборонено з 04.04.2024 експлуатацію несамохідного земснаряду «Зірка Черкас», що створює загрозу життю і здоров`ю людей, до усунення порушень, указаних в пункті 1 припису».

Справа № ЧРК-0125 станом на 23.07.2024 - день першого призначення до розгляду, містила виключно протокол № 0115, заяву ОСОБА_1 від 04.07.2024 про ознайомлення. Припис від 04.04.2024 № Ч-15/24 в справі № ЧРК-0125 відсутній.

В оскаржуваній постанові № 043/24, як установлені обставини правопорушення, указано наступне: « ОСОБА_1 власник несамохідного судна (земснаряду) «Зірка Черкас» 28.06.2024 не усунув у встановлений в приписі від 04.04.2024 № Ч-15/24 термін виявлені порушення, що створюють загрозу життю і здоров`ю людей, які викладені у вищевказаному приписі, складеного заступником начальника управління-начальником відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Бондаренком Сергієм Сергійовичем, чим не виконав вимоги посадової особи щодо усунення порушень, та повторно протягом року порушив ч. 2 ст. 188-15 КУпАП, та, який зазначив власноруч у протоколі від 03.07.2024 № 0115, що пояснення надасть на розгляді справи. При цьому, ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, на розгляд справи, не з`явився. При вивченні всіх обставин справи, наявних доказів і документів, оформлених під час провадження по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-15 КУпАП».

ОСОБА_1 стверджує, що постанова № 043/24 вимогам ст. 283 КУпАП не відповідає, в ній не указано жодного доказу і/або документа та їх докладного змісту, на підставі яких установлено повторне протягом року порушення ОСОБА_1 правил ч. 2 ст. 188-15 КУпАП.

У позовній заяві зазначено, що в постанові № 043/24 не зазначено доказів, оцінюючи які ОСОБА_2 , прийшов до висновку, що виявлені порушення створюють загрозу життю і здоров`ю людей. Не указано, які протиправні дії (бездіяльність) ОСОБА_1 порушує, не зазначені вимоги конкретної норми права України та, як таке порушення, в який саме спосіб, загрожує життю і здоров`ю людей.

Відтак, позивач вважає, що не з`ясовані, указані в ст. 280 КУпАП, обставини, а саме: чи було вчинено передбачене ч. 2 ст. 188-15 КУпАП адміністративне правопорушення; чи винний ОСОБА_1 в його вчиненні; чи підлягає він адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В оскаржуваній постанові № 043/24 не наведено доказів та їхньої оцінки, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 188-15 КУпАП адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що названі матеріали, які ОСОБА_2 незаконно, необґрунтовано і неправильно оцінив як підтверджуючі вину докази, не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 188-15 КУпАП адміністративного правопорушення.

Крім того, як на думку позивача, сам по собі протокол № 0115 про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у визначеному статтею 188-15 КУпАП діянні (бездіяльності), оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. Також, вказує, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить як конкретних обставин справи, так і доказів на їх підтвердження, оцінки цих доказів.

Таким чином, позивач просить суд, - визнати протиправною та скасувати постанову начальника Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацака Є.І. від 23.07.2024 № 043/24, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою суду від 20.08.2024 прийнято відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами ст.ст. 268, 286 КАС України.

Відповідачем Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства), через представника за довіреністю Глущенко В.В., подано відзив на позов, який прийнятий судом (т. 1 а.с. 85-89). Вважає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачем начальником Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) Мацаком Є.І. подано відзив на позов, який прийнятий судом (т. 1 а.с. 158-166). Зазначено, що ОСОБА_1 , як власник несамохідного судна (земснаряд) «Зірка Черкас» систематично не виконував приписи суб`єкта власних повноважень, за що відповідно до ч.2 ст. 188-15 КУпАП, передбачена адмінвідповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 188-15 КУпАП.

Так, позивач не надав доказів щодо наявності у нього суднових документів судна внутрішнього плавання «Зірка Черкас» (свідоцтво судна внутрішнього плавання або чинне класифікаційне свідоцтво). Вважає, що і протокол, і постанова відносно ОСОБА_1 складені і винесені уповноваженими чинним законодавством особами і вони є законними і обґрунтованими. Отже, просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нестеренко О.Ф. повністю підтримав обставини, викладені у позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання відповідач начальник Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) Мацак Є.І. не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив.

В судовому засіданні представник відповідача Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) за довіреністю Глущенко В.В. просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи відзиву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Адміністрації судноплавства Онученком С.М. 03.07.2024 відносно ОСОБА_1 (працює директором ТОВ «Черкаси кар`єр») складено протокол №0115 за ч. 2 ст. 188-15 КУпАП про те, що 03.07.2024 об 13-30 судновласник несамохідного земснаряду «Зірка Черкас» Прудкий О.А., повторно не виконав вимогу, що викладена у приписі №Ч-15/24 від 04.04.2024, а саме заборону експлуатації несамохідного земснаряду «Зірка Черкас».

Крім того, у протоколі ОСОБА_1 розписався про те, що йому роз`яснені норми ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, він зазначив, що пояснення надасть на розгляді справи, буде присутнім на розгляді справи. Примірник протоколу ОСОБА_1 отримано, про що свідчить його підпис.

Відповідно до припису №Ч-15/24 від 04.04.2024, винесеного заступником начальника Управління начальником відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Бондаренком С.С. щодо ОСОБА_1 , - з 04.04.2024 по 04.04.2024 проведено перевірку стану дотримання вимог нормативних актів щодо безпеки судноплавства у несамохідний земснаряд «Зірка Черкас» і, відповідно до Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2022 №212, запропоновано усунути порушення та недоліки для безпечної експлуатації судна: на судні відсутні суднові документи, а саме свідоцтво судна внутрішнього плавання (класифікаційне свідоцтво) у строк до 02.07.2024. Заборонено з 04.04.2024 експлуатацію несамохідного земснаряда «Зірка Черкас», що створює загрозу життю та здоров`ю людей, до усунення порушень, указаних у п.1 припису. За невиконання заборонного припису несе відповідальність ОСОБА_1 . Даний припис отриманий ОСОБА_1 04.4.2024, про що свідчить його підпис.

За повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення, - розгляд справи призначено на 23.07.2024 на 11-45.

Постановою №043/24 від 23.07.2024, винесеною начальником Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацаком Є.І., - Прудкого О.А. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-15 КУпАП за те, що він, як власник несамохідного судна (земснаряд) «Зірка Черкас» 28.06.2024 не усунув у встановлений у приписі №Ч-15/24 від 04.04.2024 термін виявлені порушення, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які викладені у вищевикладеному приписі, складеного заступником начальника Управління начальником відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Бондаренком С.С., чим не виконав вимоги посадової особи щодо усунення порушень, та повторно протягом року порушив ч. 2 ст. 188-15 КУпАП, та, який зазначив власноруч у протоколі № 0115 від 03.07.2024, що пояснення надасть на розгляді справи. При цьому, ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, на розгляд справи не з`явився. При вивченні всіх обставин справи, наявних доказів і документів оформлених під час провадження по справі, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 188-15 КУпАП.

Відповідно до цієї постанови, щодо ОСОБА_1 накладене стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2040грн. 00коп.

04.07.2024 ОСОБА_3 звернувся до Адміністрації судноплавства із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, за якою складений протокол №0115 від 093.07.2024, та отримання копії відеофіксації, якщо така є.

За доказами, які надані позивачем, йому була надана для ознайомлення справа №ЧР-0125 про адміністративне правопорушення і за описом документів, що містяться у справі - наявні: протокол правопорушення від 03.07.2024, заява ОСОБА_1 щодо надання копій матеріалів справи від 04.07.2024.

Крім того, за доказами, які надані відповідачем, встановлено, що постановою №014/24 від 11.04.2024 (протокол №0087 від 04.04.2024 щодо події, яка мала місце 04.04.2024), винесеною начальником Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацаком Є.І., - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-15 КУпАП і накладено штраф у розмірі 1020 грн. 00 коп.

Ця постанова набрала законної сили і виконана ОСОБА_1 , про що свідчить платіжна інструкція №1668 від 15.04.2024 (оплата штрафу у розмірі 1020грн. 00коп. згідно із постановою №014/24 від 11.04.2024).

За даними листа Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства» від 15.11.2024 №69885/0/7-24, - 04.07.2024 Регістр отримав заявку на проведення первісного та докового огляду судна. Станом на 15.11.2024, відповідно до виробничих баз Регістру, несамохідний земснаряд «Зірка Черкас» під технічним наглядом Регістру не знаходиться, Регістрового номеру та класу Регістра не має, класифікаційних документів Регістру не отримувало.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За невиконання законних вимог посадових осіб органів морського і внутрішнього водного транспорту щодо усунення порушень законодавства з безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті та державної реєстрації суден, надання їм недостовірної інформації, створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 188-15 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті передбачає адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 188-15 КУпАП.

Як передбачено ст. 39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 3 п. 7 розділу І Посадової інструкції, затвердженої Головою Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Є. Ігнатенка від 15.07.2024, з якою ОСОБА_4 (головний спеціаліст відділу державного нагляду (контролю) за безпеку судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління) ознайомлений 23.07.2024, на останнього покладені обов`язки складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт. У випадках, встановлених законодавством, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Як передбачено ч. 1 та ч. 2 п. 10 ст. 225 КУпАП, органи морського і внутрішнього водного транспорту розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил охорони порядку і безпеки плавання на морському і внутрішньому водному транспорті, правил користування морськими суднами та суднами внутрішнього плавання, правил охорони порядку і безпеки плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил випуску судна у плавання або допуск до керування судном осіб, які не мають відповідного документа, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, в акваторії морського порту, правил реєстрації суден, правил користування малими, спортивними суднами та водними мотоциклами, правил безпечної експлуатації баз для стоянки малих суден, правил пожежної безпеки на морському і внутрішньому водному транспорті, допуск до керування морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом осіб, які перебувають у стані сп`яніння, передачу керування судном особі, яка перебуває у стані сп`яніння, керування річковими, малим, спортивним судном або водним мотоциклом судноводіями у стані сп`яніння, у тому числі вчинене особами, які не мають права керування плавучими засобами, ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, недопуск на судна внутрішнього водного плавання посадових осіб, уповноважених на проведення перевірок суден, перевезення ручної поклажі понад установлені норми морським і внутрішнім водним транспортом, безквитковий проїзд на суднах морського і внутрішнього водного транспорту, порушення порядку провадження господарської діяльності (у частині порушення порядку провадження господарської діяльності у сферах морського і внутрішнього водного транспорту), невиконання законних вимог посадових осіб органів морського і внутрішнього водного транспорту (статті 114, 115, 116, 116-1, 116-2, 116-3, 118, 118-1, частина перша статті 120, частина третя статті 129, частина перша статті 134, абзац десятий статті 135, стаття 164 (у частині порушення порядку провадження господарської діяльності у сферах морського і внутрішнього водного транспорту), стаття 188-15 цього Кодексу). Від імені органів морського і внутрішнього водного транспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, - за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 188-15 цього Кодексу, - керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту, його заступники, керівник територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту, його заступники, капітан морського порту, його заступники.

Як передбачено ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Крім того, за п. 3 ч. 2 цієї статті КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати, зокрема, - державний інспектор центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту (частини четверта, п`ята, шоста, сьома, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 114, частини перша, п`ята, шоста статті 116-2, частини четверта-шоста статті 116-3, статті 118, 118-1, частина третя статті 129, стаття 164 (у частині порушення порядку провадження господарської діяльності у сферах морського і внутрішнього водного транспорту), стаття 188-15).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.

Адміністрація судноплавства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також діє на підставі Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212.

Адміністрація судноплавства здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Черкаське міжрегіональне управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України № В-5-25, затвердженого наказом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України №148 від 15.05.2024, Черкаське міжрегіональне управління є самостійним структурним підрозділом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства). Управління утворено з метою реалізації державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту у межах компетенції, організації ефективного та безпечного використання внутрішніх водних шляхів для судноплавства.

Зокрема, Управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює в межах повноважень, передбачених законом, регулювання судноплавства на внутрішніх водних шляхах; в межах повноважень забороняє плавання або експлуатацію судна у випадках, установлених Законом України «Про внутрішній водний транспорт»; в межах повноважень здійснює державний нагляд за безпекою судноплавства на внутрішніх водних шляхах, за додержанням річковими портами (терміналами), іншими суб`єктами внутрішнього водного транспорту вимог законодавства щодо безпеки судноплавства; перевіряти в робочий час суб`єктів господарювання, юридичних і фізичних осіб з питань, що належать до компетенції Управління; видавати в установленому порядку обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків, пов`язаних з порушенням правил безпеки на транспорті; забороняти експлуатацію плавучих транспортних засобів, виконання робіт та надання послуг; надсилати в установленому законодавством порядку матеріали про порушення вимог нормативно-правових актів до відповідних органів для вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної або кримінальної відповідальності тощо.

Закон України "Про внутрішній водний транспорт" від 03.12.2020 № 1054-IX визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування внутрішнього водного транспорту і спрямований на створення сприятливих умов для його розвитку, задоволення потреб громадян у доступних, якісних та безпечних перевезеннях.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону №1054-ІХ внутрішній водний транспорт - вид транспорту, до якого належать судна, суб`єкти господарювання, що здійснюють та забезпечують перевезення переважно внутрішніми водними шляхами вантажів, пасажирів, багажу і пошти, використовуються для рибогосподарської діяльності, надають інші послуги з використанням суден внутрішнього плавання, забезпечують судноплавство на внутрішніх водних шляхах, утримують об`єкти інфраструктури внутрішніх водних шляхів, здійснюють навігаційно-гідрографічне забезпечення судноплавства.

Згідно з п. 66 ч. 1 ст. 1 Закону №1054-ІХ судно внутрішнього плавання-річкове судно або судно змішаного плавання довжиною 20 метрів і більше або судно, добуток довжини, ширини та осадки якого становить об`єм у 100 кубічних метрів і більше, буксири і штовхачі, призначені для ведення складу таких суден чи плавучого обладнання, а також пасажирські судна і плавуче обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №1054-ІХ судно (склад суден) допускається до плавання внутрішніми водними шляхами за умови його відповідності встановленим національним законодавством або міжнародними договорами України вимогам щодо безпеки судноплавства, охорони навколишнього природного середовища, до належного рівня підготовки, комплектування і кваліфікації членів екіпажу, наявності безпечних умов для життя та здоров`я пасажирів і членів екіпажу та за наявності відповідних чинних суднових документів і документів членів екіпажу.

Ідентифікація судна внутрішнього плавання здійснюється за назвою та унікальним європейським ідентифікаційним номером судна, які присвоюються і наносяться на судно у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту, відповідно до міжнародних договорів України та з урахуванням вимог законодавства Європейського Союзу.

Кожне судно може мати лише один унікальний європейський ідентифікаційний номер судна, який залишається незмінним протягом усього строку його експлуатації (ч. 1 ст. 29 Закону № 1054-ІХ).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону 1054-ІХ реєстрація суден внутрішнього плавання здійснюється у Державному судновому реєстрі України. Під час першої реєстрації судну внутрішнього плавання, якому на момент реєстрації в Україні не присвоєно унікальний європейський ідентифікаційний номер, присвоюється такий ідентифікаційний номер, відомості про який вносяться до свідоцтва судна внутрішнього плавання чи тимчасового свідоцтва судна внутрішнього плавання, до свідоцтва про право плавання під Державним Прапором України або свідоцтва про тимчасове право плавання під Державним Прапором України.

Унікальний європейський ідентифікаційний номер судна не змінюється протягом усього строку експлуатації судна.

Органи та умови реєстрації суден внутрішнього плавання у Державному судновому реєстрі України встановлюються Кодексом торговельного мореплавства України та цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Кодексу торговельного мореплавства України реєстрація морських суден і суден внутрішнього плавання у Державному судновому реєстрі України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського транспорту. Реєстрація судна у Державному судновому реєстрі України засвідчується свідоцтвом про право плавання під Державним Прапором України (судновий патент), яке видається безстроково, або свідоцтвом про тимчасове право плавання під Державним Прапором України, а також свідоцтвом про право власності на судно, яке видається безстроково.

За приписами ст. 23 Кодексу торговельного мореплавства України судно може бути допущене до плавання тільки після того, як буде встановлено, що воно задовольняє вимоги безпеки мореплавства, охорони людського життя і навколишнього природного середовища.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» на українському судні внутрішнього плавання з екіпажем, плавучому обладнанні під час його експлуатації повинні бути такі суднові документи: свідоцтво про право власності на судно (копія); свідоцтво про право плавання під Державним Прапором України (судновий патент) або свідоцтво про тимчасове право плавання під Державним Прапором України; класифікаційне свідоцтво (у випадках, передбачених законом); свідоцтво судна внутрішнього плавання або тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання.

Свідоцтво про право плавання під Державним Прапором України (свідоцтво про тимчасове право плавання під Державним Прапором України), свідоцтво про право власності видаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері внутрішнього водного транспорту, за формою, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту.

Класифікаційне свідоцтво видається класифікаційним товариством, обраним судновласником, за формою, що встановлюється правилами цього класифікаційного товариства. Строк дії класифікаційного свідоцтва визначається класифікаційним товариством відповідно до його правил.

Свідоцтво судна внутрішнього плавання або тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання, додаткове свідоцтво судна внутрішнього плавання видаються визнаним класифікаційним товариством, обраним судновласником, від імені держави за результатами технічного огляду.

Порядок здійснення технічного нагляду за суднами розробляється з урахуванням міжнародних договорів України та затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту.

Судно внутрішнього плавання може мати лише одне чинне свідоцтво судна внутрішнього плавання або тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання.

Строк дії свідоцтва судна внутрішнього плавання визначається відповідно до порядку здійснення технічного нагляду за суднами та не може перевищувати 10 років, крім свідоцтв пасажирських і високошвидкісних суден, суден, що перевозять небезпечні вантажі, строк дії яких не може перевищувати п`ять років.

У випадках, визначених законодавством, строк дії свідоцтва внутрішнього плавання (крім тимчасового свідоцтва внутрішнього плавання) може бути подовжений визнаним класифікаційним товариством, яке видало таке свідоцтво, на строк до шести місяців без проведення технічного огляду, про що зазначається у свідоцтві судна внутрішнього плавання.

У випадках, передбачених порядком здійснення технічного нагляду за суднами, що розробляється та затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту, з урахуванням міжнародних договорів України, допускається видача суднам внутрішнього плавання та плавучим спорудам тимчасового свідоцтва судна внутрішнього плавання.

Визнане класифікаційне товариство анулює свідоцтво судна внутрішнього плавання у разі виявлення невідповідності судна технічним вимогам, встановленим законодавством.

У випадках, передбачених законодавством, визнане класифікаційне товариство відмовляє у видачі або поновленні свідоцтва судна внутрішнього плавання.

Форма, порядок видачі, подовження строку дії, поновлення, заміни та анулювання свідоцтва судна внутрішнього плавання і тимчасового свідоцтва судна внутрішнього плавання встановлюються порядком здійснення технічного нагляду за суднами (ч.ч. 5-7 ст. 31 Закону № 1054-ІХ).

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» класифікаційне свідоцтво видається класифікаційним товариством, обраним судновласником, за формою, що встановлюється правилами цього класифікаційного товариства. Строк дії класифікаційного свідоцтва визначається класифікаційним товариством відповідно до його правил.

Так, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внутрішній водний транспорт» передбачено, що на українських суднах внутрішнього плавання, зареєстрованих у Державному судновому реєстрі України до набрання чинності цим Законом, до 31 грудня 2035 року допускається відсутність свідоцтва судна внутрішнього плавання, за умови наявності чинного класифікаційного свідоцтва.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість українських суден внутрішнього плавання до 31 грудня 2035 року не мати свідоцтва судна внутрішнього плавання, за умови наявності чинного класифікаційного свідоцтва.

Відповідно до п. 3.1. розділу III Інструкції про огляд суден, які здійснюють плавання (експлуатуються) на внутрішніх водних шляхах України, затвердженої наказом Міністерства транспорту України від 19.04.2001 за № 225 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 22.12.2015 № 549), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.02.2016 за №170/28300, інспектор повинен заборонити вихід судна у плавання до усунення порушень у разі відсутності чинних суднових документів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами розгляду справи, суд вважає, що не знайшли свого підтвердження доводи сторони позивача про те, що головний спеціаліст Онученко С.М. не мав права складати та оформляти протокол від 03.07.2024 №0115 щодо ОСОБА_1 , враховуючи обсяг його повноважень, відповідно до посадової інструкції, яка була чинна на час події та норми ч. 2 ст. 255 КУпАП. Крім того, й начальник Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацак Є.І. є уповноваженою особою, у розумінні положень Закону України «Про внутрішній водний транспорт», Положення про Черкаське міжрегіональне управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, ст. 225 КУпАП, - особою щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами чого ним була винесена постанова від 23.07.2024.

На думку суду, помилковими є доводи сторони позивача про те, що відповідач, в особі уповноважених осіб, не мав права проводити планові та позапланові перевірки (заходи державного нагляду (контролю) і державного нагляду в умовах воєнного стану, який введений і діє в Україні з 24.02.2022, оскільки, в даному випадку, було зафіксоване правопорушення, яке підпадає під ознаки адміністративного, передбаченого КУпАП. Відповідно, до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Між тим, слід зазначити, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.ст. 225 та 255 цього Кодексу.

Отже, за результатами розгляду справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що доводи позивача в частині відсутності належних, допустимих та переконливих доказів щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні, як зазначено у протоколі від 03.07.2024 та постанові від 23.07.2024, - 03.07.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-15 КУпАП.

Так, у протоколі від 03.07.2024 №0115 не зазначені докази, які б підтверджували вчинення особою адміністративного правопорушення, зокрема, відеозаписи, показання свідків, тощо. Крім того, й постанова від 23.07.2024 №043/24 також не містить посилання на досліджені під час розгляду справи докази, які б були покладені в основу прийнятого щодо ОСОБА_1 рішення. При цьому, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення №0115 від 03.07.2024, - сам по собі не є беззаперечним і головним доказом по справі, оскільки прийняте за результатами розгляду адміністративної справи рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці досліджених доказів в їх сукупності.

Крім того, складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, під час судового провадження даної адміністративної справи, стороною відповідача було надано до суду, як доказ - відеозапис з відеореєстратора з нагрудних камер, зафіксованих, як зазначено, інспекторами взводу 1 роти РОВО УПП в Черкаській області ДПП №6956/41/24/03-2024, яка міститься на флеш-накопичувачу (т. 1 а.с. 214-221). Між тим, достеменно встановлено, що такий доказ, у порядку визначеному КАС України, не був направлений позивачу, про що свідчить опис вкладень цінного листа від 12.12.2024. Крім того, сторона позивача заперечувала проти прийняття такого доказу, оскільки, як на її думку, відповідачем порушені норми чинного законодавства щодо змагальності сторін, щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Отже, судом, враховуючи норми ст.ст. 77, 79, 162, 204, 268 КАС України, було залишено без розгляду клопотання відповідача, яке надійшло до суду 17.12.2024, щодо прийняття та долучення до справи такого доказу, оскільки він не був вручений (направлений) позивачу, не зазначено обставин поважності причин його ненадання разом із відзивом, не було заявлене клопотання про поновлення строку на подання відповідного доказу. Крім того, стороною відповідача жодними належними та допустимими доказами не доведено, що під час складання протоколу від 03.07.2024, тобто на місці події були присутні (брали участь) працівники УПП в Черкаській області ДПП (працівники поліції), тобто не доведено законність джерела отримання (походження) доказу - відеозапису уповноваженими особами.

Таким чином, суд вважає, що відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Ґрунтувати своє рішення від 23.07.2024 лише на даних протоколу про адміністративне правопорушення №0115 від 03.07.2024, на наявності припису від 04.04.2024, за відсутності інших доказів, не є можливим.

Крім того, важливою ознакою щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-15 КУпАП, а в даному випадку, враховуючи дані припису №Ч-15/24 від 04.04.2024 та події, про які зазначено у протоколі №0115, що відбувалися 03.07.2024, - є саме факт експлуатації несамохідного земснаряду «Зірка Черкас» (відсутність свідоцтва судна внутрішнього плавання). При цьому, будь-якими належними та допустимими доказами стороною відповідача не доведено, що цей земснаряд саме експлуатувався і на пропозицію представника відповідача (чи-то уповноваженої особи правоохоронних органів, поліції) позивачем (чи-то працівниками підприємства, яке б використовувало несамохідний земснаряд) не було надано класифікаційне свідоцтво чи інші документи на право експлуатації земснаряда, щоби давало підстави для кваліфікації діяння, вчиненого особою за ст. 188-15 КУпАП.

Таким чином, за результатами розгляду справи, суд вважає, що постанова Начальника Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) Мацака Є.І. №043/24 від 23.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-15 КУпАП підлягає до скасування, а справа №ЧРК-0125 про адміністративне правопорушення до закриття провадженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 268, 286 КАС України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Начальника Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) Мацака Єгора Івановича №043/24 від 23.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-15 КУпАП і закрити справу №ЧРК-0125 про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 17.03.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька