Справа № 604/1551/24
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/1551/24
Провадження № 2-а/604/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участі секретаря судового засідання Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що близько 20 листопада 2024 року близько 21 год. 05 хв. він керував автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в напрямку вул. Замкова Грушевського Ю. Словацького та був зупинений поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області, який повідомив що підставою для зупинки транспортного засобу був рух без ввімкненого ближнього світла фар та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА №3516945 від 20 листопада 2024 року якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позивач вказує, що на місці зупинки погодився зі словами поліцейського через власну недосвідченість. Однак рух транспортного в темну пору доби був би неможливим, а відповідачем не надано жодних доказів руху транспортного засобу без увімкненого ближнього світла фар.

Тому позивач вважає дану постанову ухвалену з порушенням вимог чинного законодавства, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а притягнення його до відповідальності є безпідставним та незаконним, дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України та порушують його права.

З врахуванням наведеного, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3516945 від 20 листопада 2024 року, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив у якому зазначив, що відповідач вважає твердження позивача, викладенні у позові, хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. З матеріалів відеофіксації вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечував факту керування ним транспортним засобом, зазначив, що у нього увімкнений режим «А» на фарах, та те, що тільки виїжджав та не увімкну ближнє світло фар, повідомивши що таке некоректно працює. Також на відеозаписі зафіксовано рух ТЗ позивача, на якому були увімкнені денні ходові вогні, оскільки світло фар є тьмянішим в порівнянні з іншими транспортними засобами та не відбивається від проїжджої частини та інших елементів проїжджої частини. Тому рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідач вважає законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим, просить у задоволенні позову відмовити.

Крім того, відповідачем надано суду диск з відеозаписом нагрудного реєстратора інспектора та з автомобільного реєстратора патрульного автомобіля.

20 лютого 2025 року позивачем було надано суду заяву, яку суд розцінює як відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що він не погоджується із наведеними обґрунтуваннями з підстав, наведених у позовній заяві, а також вказав, що він пояснював поліцейському, що ним було увімкнено режим «А» (автоматичне увімкнення фар в автомобілі), однак не заперечив можливість тимчасового короткочасного вимкнення фар через потрапляння автомобіля в яму, оскільки він лише розпочав рух, та рухався добре освітленою вулицею, категорично вказувати що світло фар було ввімкнено на той момент він не міг. Згоду з діями поліцейського позивач пояснив своєю розгубленістю на момент зупинки. Щодо тверджень відповідача проте що на відеозаписі з автомобільного реєстратора, що під час керування ним транспортним засобом були увімкнені лише денні ходові вогні, оскільки світло автомобіля позивача тьмяніше за інші транспортні засоби та не відбивається від проїжджої частини та інших елементів, вважає такі твердження недоведеними, оскільки різні марки транспортних засобів мають різні налаштування та форми фар, що і викликає різне відображення ними світла.

Вважає, що представником відповідача не надано суду жодного належного доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тому просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3516945 від 20 листопада 2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 20.11.2024 21:14:34 м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 9 водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби чим порушив п.19.1 а ПДР порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, ву умовах недостатньої видимості, в тунелях. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень

Судом встановлено, що 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 близько 21 год. 14 хв. перебуваючи в м. Тернополі на бульварі Тараса Шевченка, поблизу будинку №9 керував автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , даний факт сторонами визнається, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому ці обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином з`ясуванню судом підлягає саме факт наявності порушення позивачем користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідачем було надано до матеріалів справи оптичний диск з відеозаписом.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до пп. «а» п.19.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено обов`язок водіїв використовувати ввімкнені світлові пристрої під час руху транспортного засобу в темну пору доби.

Натомість, суду не було надано будь - яких належних та допустимих доказів того, що позивачем під часу руху транспортного засобу було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Зокрема з відеозапису наданого суду, вбачається, що транспортний засіб позивача рухається по проїжджій частині з увімкненими зовнішніми світловими приладами.

Посилання відповідача на те що світло від фар автомобіля позивача є тьмянішим ніж в інших транспортних засобів на не відбивається від поверхні проїжджої частини та інших її елементів не заслуговують на увагу, оскільки законодавством не встановлена вимога стосовно конкретної яскравості фар автомобіля, а конструктивні особливості транспортного засобу можуть впливати на різне відображення світла фар для спостерігача з різних положень. Крім того на відеозаписі також не видно відбиття світла фар самого патрульного автомобіля від проїжджої частини, а також деяких автомобілів які рухаються в попутному йому напрямку. Доказів того що позивач рухався транспортним засобом без увімкнених фар ближнього (дальнього) світла суду не надано.

Суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд також зауважує, що статтею 77 КАСУ встановлено процесуальний обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.3 ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.

Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15 листопада 2018 року.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено основні повноваження поліції.

Як вбачається з п. 11ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції України та Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно положень ч.3 ст.289 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА №3516945 від 20 листопада 2024 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином постанова серії ЕНА №3516945 від 20 листопада 2024 року винесена поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області рядовим поліції Коломойцем А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., що відповідною підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0..1 від 27 листопада 2024 року.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.139, 227, 244, 246 - 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3516945 від 20 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 46003, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Підволочиського районного

суду Тернопільської області Н.Б. Сташків