Справа № 420/32976/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/32976/24

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 12.12.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Лук`янчук О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі №420/32976/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

23.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 07.10.2009 по 31.01.2024, окремо для кожного місяця, шляхом множення суми не виплаченого доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період затримки виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, за винятком сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області неправильно здійснено розрахунок та не в повному обсязі виплачено компенсацію втрати частини доходів.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими, вказуючи про нарахування ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі №420/32976/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії за період з 07.10.2022 по 29.02.2024 у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2022 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 29.02.2024, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 21.01.2001 №159.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції вказав, що позивачка має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати 29.02.2024.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржувану частину судового акту із прийняттям у відповідній частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначає, що резулютивна частина рішення суду першої інстанції містить помилку. Також, відповідач акцентує увагу на наявності подібної справи №540/1313/22. Як відмічає суб`єкт владних повноважень, на виконання рішення суду у справі №540/1313/22 нараховано та виплачено ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів.

Не погодившись із рішенням окружного адміністративного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 також подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, викладено прохання змінити оскаржувану частину судового акту.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги позивачка зазначає, що судом першої інстанції неправильно визначено період за який має бути виплачено спірну компенсацію.

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга позивачки задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що у зв`язку з виїздом ОСОБА_1 на постійне проживання до Ізраїлю органом Пенсійного фонду було припинено виплату пенсії.

Уважаючи порушеним своє право на пенсійне забезпечення позивачка звернулась до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 у справі №540/1313/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про розгляд заяви на поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 від 17.12.2021 № 9003/03-16.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 14.02.1998.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим актом ОСОБА_1 оскаржено його в апеляційному порядку.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №540/1313/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 змінено, виклавши абзац четвертий його резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 з виплатою компенсації втрати частини доходів.».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 залишено без змін.

На виконання вищенаведених судових рішень у справі №540/1313/22 органом Пенсійного фонду на користь ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 29.02.2024 нараховано доплату в розмірі 217 475грн. 98коп., яку виплачено 12.04.2024.

Крім того, за результатом розрахунку, розмір компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати склав 5215грн. 70коп.. (215419,80*2,42118/100), яку виплачена пенсіонерці 22.04.2024.

Уважаючи, що органом Пенсійного фонду неправильно здійснено розрахунок та не в повному обсязі виплачено компенсацію втрати частини дохів, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів бере до уваги наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, законодавець установив правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають/перебували на розгляді у цьому або іншому адміністративному суді.

Наведеними вище нормами установлено імперативний обов`язок суду закрити провадження у справі у випадку встановлення, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть повторно заявляти в суді аналогічні позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у даному випадку можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає ініціюванню заінтересованій особі у звертатися до суду з позовом за захистом прав свобод та охоронюваних законом інтересів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю ідентичні за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж самі позовні вимоги та з тих самих підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов:

- тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають);

- наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи;

- набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Надаючи оцінку тому, чи є тотожними вимоги заявлені у цій справі, до тих, що були розглянуті у справі № 540/1313/22, суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд неодноразово викладав позиції стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанови від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 зазначила, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43).

У постанові від 11.04.2018 у справі №9901/433/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань позову та його вимог, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому.

За наслідком співставлення учасників справ, предметів та підстав позовів, колегією суддів установлено, що повторно ініційований ОСОБА_1 у даній справі спір щодо компенсації втрати частини доходів є тотожним спору стосовно якого наявне рішення суду у справі №540/1313/22, що набрало законної сили.

Апеляційний адміністративний суд вказує, що в даному випадку позивач фактично просить суд повторно переглянути питання виплати компенсації втрати частини доходів, оскільки не погоджується із її сумою.

Метою повторно ініційованого позивачем спору є отримання компенсації втрати частини доходів, право на отримання якої встановлено судовим рішенням у справі №540/1313/22.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

В контексті вказаного слід також відмітити, що приймаючи постанову у справі №540/3227/22 суд апеляційної інстанції вказав, що поновлення виплати пенсії позивачки має проводитися без обмеження будь-яким строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

До того ж, апеляційним адміністративним судом установлено, що перевіряючи виконання органом Пенсійного фонду рішення у справі №540/1313/22 (в порядку приписів 382 КАС України), як судом першої так і судом апеляційної інстанцій установлено (ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 28.06.2024, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024), що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022, з урахуванням змін, внесених постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023, відповідачем виконано.

Суд апеляційної інстанції вказує, що спір з приводу виплати компенсації втрати частини доходів між сторонами вирішено в межах справи №№540/1313/22.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір є тотожним по відношенню до спору, який був предметом розгляду у справі №540/1313/22.

Підстави для скасування рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині визначено статтею 319 КАС України.

Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Перелік підстав за наявності яких суд повинен закрити провадження у справі наведено у статті 238 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст.238, 308, 311, 319, 321, 325, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі №420/32976/24 скасувати.

Закрити провадження у справі №420/32976/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.В. Лук`янчук О.І. Шляхтицький