Справа № 560/9974/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9974/24

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

25 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" звернулося до суду з позовом до Хмельницької митниці Державної митної служби України в якому просить Визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості № UA400040/2024/000010/2 від 09.04.2024 р. та Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA400040/2024/000239 від 09.04.2024 р.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до Контракту VIT-RS-2023.7, 27.12.2023 року та Додатку № 1 (Специфікації) від 27.12.2023 року, Позивачем (ТОВ "Вітагро Партнер") було придбано у Sino-Agri Leading Biosciences Co.,Ltd., (China) (Продавець), наступний товар (засоби захисту рослин): Засіб захисту рослин: Бентазон, 480 г/л, РК (Торгова назва Тезан), пакувальні 20 Л пластикова каністра. загальна кількість 50400,00 л., вартість за 1л. - 5,40 USD/l, загальна вартість USD 272 160,00.

Сторонами були погоджені умови поставки CIF- Gdansk, Польща.

Додатковою угодою № 1 від 19.01.2024 року до Контракту купівлі-продажу № VIT-RS- 2023.7 від 27.12.2023 р., Сторонами було змінено вартість Товару у зв`язку зі збільшенням вартості фрахту без зміни умов поставки CIF- Gdansk, Польща.

Згідно Специфікації № 1 в редакції від 19.01.2024 р., згідно Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024 р., вартість товару складає: Засіб захисту рослин: Бентазон, 480 г/л, РК (Торгова назва Тезан), пакування 20 Л пластикова каністра, загальна кількість 50400,00 л., вартість 1 л. - 5,48 USD/l, загальна вартість USD 276 192,00.

На виконання умов Контракту купівлі-продажу № VIT-RS-2023.7 від 27.12.2023 р. та Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024 року, Позивачем була здійснена оплата згідно платіжного документу № 240104/001185226 на суму 268 289,76 USD.

08.04.2024 року на митний пост "Хмельницький" Хмельницької митниці було подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 24UA67U0 (далі - МД) на товар Позивача: "Хімічна продукція - засоби захисту рослин, гербіциди на основі бентазону:препарат Тезан РК (Tezan SL), діюча речовина Bentazon, 480 g/l (бентазон, 480 г/л), розчинний концентрат - 16000 л (800 каністр по 20 л). Являє собою селективний гербіцид контактної дії для знищення на посівах сої та гороху однорічних дводольних бур`янів. Не в аерозольній упаковці. Не є озоноруйнівним та не містить озоноруйнівних речовин. Торговельна марка: Тezan. Виробник: Jiangsu Subin Agrochemical Co., LTD".

09.04.2024 року Хмельницькою митницею за результатами розгляду поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" документів для розмитнення Товару згідно митної декларації №24UА67U0, було прийнято: Рішення про коригування митної вартості №UА400040/2024/000010/2 від 09.04.2024 року, яким було відкориговано митну вартість товару, вказаного в митній декларації: - засіб захисту рослин гербіцид на основі бентазону: препарат РК Тезан (бентазон, 480 г/л) - митну вартість відкориговано з 91 557,50 дол.США, (за 19 200,00 кг) до 95 616,00 дол.США (за 19 200,00 кг). Різниця між заявленою Позивачем та відкоригованою Відповідачем митною вартістю складає 4 058,50 дол.США.

Розрахована Позивачем митна вартість 3 569 101,81 грн., з якої мало бути сплачено ПДВ (20%) в розмірі 713 820,36 грн.

Розрахована Відповідачем митна вартість 3 727 895,73 грн. (95 616,00 USD), з якої Позивачем фактично було сплачено ПДВ (20%) у розмірі 745 579,15 грн.

Переплата по митним платежам складає: ПДВ (20%) - 31 758 79 грн.

На підставі даного рішення було складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400040/2024/000239 від 09.04.2024 року.

Позивач не погоджується з позицією Відповідача щодо коригування митної вартості, а тому оскаржив його рішення до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 8 - 11 статті 52 МК України визначено, що у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відтак, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

- у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини 1 - 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 статті 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Водночас, наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не усі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 13.10.2021 у справі №804/15600/15.

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, у чому такі розбіжності полягають, і головне, який вони мають вплив на митну вартість оцінюваного товару (чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана), недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Колегія суддів враховує, що Додатковою угодою № 1 від 19.01.2024 року до Контракту купівлі-продажу № VIT-RS- 2023.7 від 27.12.2023 р., Сторонами було змінено вартість Товару у зв`язку зі збільшенням вартості фрахту без зміни умов поставки CIF- Gdansk, Польща.

Згідно Специфікації № 1 в редакції від 19.01.2024 р., згідно Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024 р., вартість товару складає: Засіб захисту рослин: Бентазон, 480 г/л, РК (Торгова назва Тезан), пакування 20 Л пластикова каністра, загальна кількість 50400,00 л., вартість 1 л. - 5,48 USD/l, загальна вартість USD 276 192,00.

На виконання умов Контракту купівлі-продажу № VIT-RS-2023.7 від 27.12.2023 р. та Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024 року, Позивачем була здійснена оплата згідно платіжного документу № 240104/001185226 на суму 268 289,76 USD.

Згідно п. 3.1. Контракту (з урахуванням змін Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024) залишок вартості товару покупець оплачує повністю або частинами, протягом 180 календарних днів з дати телекс релізу.

Крім того, суд враховує, що відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну CIF, (COST, INSURANCE AND FREIGHT) на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

За умовами поставки CIF (Інкотермс 2010) продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Згідно з базисними умовами поставки CIF продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи пошкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF саме на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Отже, у разі поставки товару на умовах CIF витрати, пов`язані з доставкою товару та його страхуванням, здійснюються продавцем і, відповідно, закладаються ним у контрактну ціну товару. Відповідно, фактурна (контрактна) вартість товару повністю співпадає з митною вартістю, інші складові митної вартості, зокрема, витрати на страхування та транспортування товару до місця поставки, відсутні як такі.

До митного оформлення товару надавався документ, який підтверджує те, що продавцем було здійснено страхування товару, відповідно до умов поставки CIF.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові по справі 826/8799/16 від 20.02.2018 зазначив, що можна визнати належним доводом наявності у поданих документах розбіжностей посилання митниці на те, що специфікація на товар датована 28.08.2015, а інвойс, за яким здійснювалася поставка товару - 25.08.2015, оскільки зазначені обставини не впливають безпосередньо на числове обчислення задекларованої ціни товару, а відображають господарські правовідносини між позивачем та його контрагентом за відповідним контрактом.

Щодо наявності розбіжностей в документах на страхування товару, в частині вартості товару, яка вказана в страховому полісі, відправника та порту завантаження в копії МД країни відправлення, слід зазначити наступне.

Відповідно до Страхового полісу PYIE00004041 (копія якого наявна в матеріалах справи), Продавцем було застраховано весь товар, відправка якого здійснювалася за коносаментом №СHN0865325 від 10.02.2024 р. (48 000 л. Тезану, три контейнери по 16 000,00 л. (2400 каністр всього), вартість якого склала 263 040,00 USD. Страхування здійснювалося у розмірі 110% від вартості товару, отже страхова сума складає 289 344,00 USD.

В страховому полісі зазначено Страхувальника - Sino-Agri Leading Biosciences Co.,Ltd., (China); порт відправки: Shanghai, China, порт доставки Gdansk, Poland, дані морського судна APL Merlion/0FLH5W.

Дана інформація повністю відповідає даним, що вказані в Коносаменті та Експортній митній декларації країни відправника.

Законодавством не заборонено оформлювати один товаросупровідний документ на декілька контейнерів, тому таке оформлення продавцем відправки товару не повинне бути поставлене в винну Покупцю чи тлумачитися як «розбіжність» яка вказує на сумніви в визначенні митної вартості товару.

Слід зазначити, що страховий поліс не містить інформацію вартість страхового платежу, який сплачується страхувальником при укладенні договору страхування, а лише фіксує умови на який продавець застрахував товар для покупця.

Щодо послуг транспортного перевезення, суд зазначає наступне.

Перевезення вантажу здійснювалося ТОВ «ЗЕНІТ ТРАНССЕРВІС» згідно договору №26/02/24-ТЕ-ВП «транспортного експедирування» від 26.02.2024 року. Згідно заявки на перевезення № 01/04/24-ВП-04 від 01.04.2024 р., вартість послуг складає 3850 Євро, що розраховується на дату завантаження. Згідно рахунку № 358 від 05.04.2024 року вартість послуг з експедирування та перевезення за кордоном та по території України складає 162 718,00 грн. (3850 Євро х 42,26 грн. (курс на 03.04.2024 р.)).

Згідно рахунку ТОВ «ЗЕНІТ ТРАНССЕРВІС» №358 від 05.04.2024 року, експедитором надавалися наступні послуги:

1) послуги по міжнародному перевезенню за кордоном по маршруту Gdansk (PL) Дяково (UA) 111 299,00 грн.;

2) послуги по міжнародному перевезенню по території України по маршруту Дякове Івашківці 43 283,00 грн.;

3) транспортно-експедиторські послуги по міжнародному перевезенню вантажів по маршруту Gdansk (PL) Дяково (UA) 3 390,00 грн. та ПДВ (20%) 678 грн., що разом складає 4 068,00 грн.;

4) транспортно-експедиторські послуги по міжнародному перевезенню вантажів по території України по маршруту Дякове-Івашківці 3 390,00 грн. та ПДВ (20%) 678 грн., що разом складає 4 068,00 грн.

Згідно довідки ТОВ «ЗЕНІТ ТРАНССЕРВІС» від 05.04.2024 року вартість послуг повністю відповідає вартості послуг, що зазначені в рахунку № 358 від 05.04.2024 року. Отже висновок Відповідача про наявність розбіжностей в даних щодо вартості перевезення не знаходить підтвердження та спростовується матеріалами справи.

Посилання відповідача на те, що відправник товару копії декларації країни відправлення не відповідає відправнику, заявленому до митного оформлення, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи із наступного.

Згідно експортної декларації країни відправника на товару, в графі відправника вказана назва компанії та зазначено її ідентифікаційний код 1434662В.

Експортною ліцензією Відправника (Продавця за Контрактом № VIT-RS-2023.7 від 27.12.2023 р. «Sino-Agri Leading Biosciences Co.,Ltd.»), підтверджується те, що Sino-Agri Leading Biosciences Co.,Ltd., код 1434662В, є відправником, заявленим до митного оформлення і відповідає відправнику товару копії декларації країни відправлення.

Також в експортних деклараціях, які містяться в матеріалах справи, зазначено, що вони оформлені митницею в м. Яншань, що є одним із портів Шанхаю. Отже, дані митної декларації щодо порту відправки не суперечать даним, зазначеним у інших товаросупровідних документах.

Щодо нижчого рівня митної вартості подібних товарів з такою ж самою діючою речовиною та вмістом, як на підставу яка вказує на недостовірність розрахованої Позивачем митної вартості товару, слід вказати, що фактурна вартість товару, яка є складовою митної вартості, є результатом домовленості Позивача та Продавця товару та в кожному випадку визначається з урахуванням індивідуальних обставин.

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 815/3482/17 від 21.08.2018 року зазначив наступне:

«Судами попередніх інстанцій вірно визначено, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості».

Посилання відповідача на заниження позивачем митної вартості товару суд відхиляє, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №814/2172/16.

Суд зазначає, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано відповідачу документально підтверджені дані про ціну товару, яка вказана в договорі.

Однак, сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Таким чином, виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.

Отже, наданими документами підтверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу необхідні документи, які належним чином ідентифікували оцінювані товари, містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору (контракту) згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і у митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було достатніх підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження задекларованої митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду належних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення, були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності спростовували достовірність заявленої позивачем інформації.

Відповідач протилежне суду не довів.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Отже, на думку суду, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості № UA400040/2024/000010/2 від 09.04.2024 та Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2024/000239 від 09.04.2024.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення митниці про коригування митної вартості № UA400040/2024/000010/2 від 09.04.2024 р. та Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA400040/2024/000239 від 09.04.2024 р.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим в оскаржуваній частині, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти в нове рішення про задоволення адміністративного позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 4844,8 грн, згідно платіжної інструкції №449 від 12.07.2024, та за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір в сумі 7267,2 грн, згідно платіжної інструкції №675 від 16.10.2024.

Оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про скасування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та прийняття нового судового рішення про задоволення адміністративного позову, колегія суддів вважає, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної митної служби України на користь ТОВ "ВІТАГРО ПАРТНЕР" підлягає судовий збір в сумі 12112 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA400040/2024/000010/2 від 09.04.2024.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Хмельницької митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2024/000239 від 09.04.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять гривень) судових витрат понесених на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної митної служби України.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.