Справа № 468/292/25
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/292/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Муругова В.В, за участю секретаря Серака Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баштанка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу № 468/292/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 по накладенню на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП.

Позивач вважає оскаржену ним постанову неправомірною, оскільки він вважає безпідставним виклик його повісткою на 14.11.2024 року, на той же день, коли він був в ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того в цей же день його стан здоров`я погіршився та він перебував спочатку на амбулаторному лікуванні, а потім на стаціонарному лікуванні, тому причини своєї неявки за повісткою 14.11.2024 року позивач вважає поважними відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позовна заява надійшла до суду 17.02.2025 року.

Ухвалою судді від 18.02.2025 року позовна заява була залишена без руху та наданий позивачу десятиденний строк для виконання вимог ухвали.

Ухвалою від 03.03.2025 року позивачу поновлений строк звернення до суду з позовом та відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову.

31.05.2024 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП. Відповідний ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноважений законом на розгляд подібних справ. Крім того ІНФОРМАЦІЯ_4 в даній справі є належним відповідачем лише щодо питання розподілу судових витрат як орган державної влади, який має статус юридичної особи.

Від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надходив, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.

Дослідивши матеріали справи (копію протоколу №409 від 31.12.2024 року; копію постанови про адміністративне правопорушення №48 від 22.01.2025 року; копію відомостей про відвідування лікаря від 14.11.2024 року; копію довідки лікаря №82 від 31.12.2024 року; копію виписного епікризу), суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову про скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Згідно з визначеною в ст. 2, 9 КАС України змагальності, як основної засади адміністративного судочинства, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За такого, по-перше, суд розглядає спір в межах заявлених позивачем вимог та підстав, по-друге, позивач, ставлячи під сумнів законність оскарженого ним рішення суб`єкта владних повноважень, має навести в позовній заяві відповідні обставини та надати суду відповідні докази на підтвердження таких обставин.

У судовому засіданні встановлено, що 31.12.2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно позивача ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч.3 КУпАП у зв`язку з його неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_3 14.11.2024 року, будучи оповіщеним під підпис. Протокол був складений в присутності ОСОБА_1 , де він вказав, що не з`явився за повісткою, бо перебував на лікарняному .

В тексті протоколу вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 22.01.2025 року о 14.30 год.

22.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянутий протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 14.11.2024 року для подальшої відправки до військової частини, будучи оповіщеним особисто під підпис, та він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно з п. 1, 3, 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пп.2 п.1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

За такого, кожен військовозобов`язаний має прибувати за викликом до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з п. 23-24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

У зв`язку з цим суд не погоджується з позицією позивача, що факт його амбулаторного лікування, починаючи з 14.11.2024 року визнається поважною причиною його неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 14.11.2024 року, оскільки відповідно до процитованих вище норм поважною причиною неприбуття є не будь-яка хвороба, а та хвороба, яка позбавила особу можливості особисто прибути у визначені пункт і строк. Натомість амбулаторне лікування саме по собі не є таким, що позбавляло позивача можливості особисто прибути 14.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 і в наданих позивачем медичних документах немає вказівки на те, що відповідна хвороба перешкоджала йому з`явитись у вказаний день до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Подальше ж його стаціонарне лікування з 18.11.2024 року не стосується поважності неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 14.11.2024 року.

Крім того, відповідно до процитованих вище норм, навіть наявність поважних причин для неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , це не свідчить про те, що така особа взагалі може не з`являтись до ІНФОРМАЦІЯ_3 чи не повідомляти його про причини неявки, оскільки такі норми передбачають порядок та строки з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 не пізніше трьох та семи днів. Проте позивач не надав доказів виконання вимог закону в цій частині після його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 14.11.2024 року.

За такого в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача був складений у його присутності та він був повідомлений про час та місце його розгляду.

За такого суд не вбачає порушень процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, натомість в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, при розгляді справи в суді, в межах заявлених позовних вимог та обставин їх обґрунтування, не встановлено підстав для задоволення позову, оскільки судом встановлено, що винесена постанова відповідає вимогам, визначеним у ч.2 ст. 2 КАС України, а наведені позивачем в позові підстави для її скасування визнані судом необґрунтованими, тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою.

Вказане є відповідно до ч.3 ст. 286 КУпАП підставою для залишення постанови без змін, а позовної заяви - без задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 22.01.2025 року за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП залишити без задоволення, а постанову без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана П`ятому апеляційному адміністративному суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ),

ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Повне рішення суду складене 26.03.2025 року.

СУДДЯ