Справа № 160/24051/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24051/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року (суддя Неклеса О.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі-Бізнес Контракт» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Енерджі-Бізнес Контракт» звернулося з позовом до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900297/2 від 12.04.2024.

Визнати протиправною та скасувати винесену Львівською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001241 від 12.04.2024.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що документи, подані до митного оформлення містили розбіжності та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару, у зав`язку з чим у митного орган були обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі-Бізнес Контракт» (покупець) та Jinko Solar Denmark Aps (продавець) укладено Договір купівлі-продажу № MCEUYP23Q4006 від 31.10.2023 (далі Договір).

Відповідно до умов пункту 1.1 Договору продавець поставляє покупцю фотоелектричні модулі (далі товар) згідно з Додатками та Специфікацією до Контракту. Додатки та Специфікація є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно пункту 3.1 Договору продавець поставляє товар покупцю в термін, визначений у Додатку № 2 Специфікація до цього Контракту, після надходження на банківський рахунок продавця грошових коштів в розмірі, зазначеному в Додатку № 2 Специфікація до цього Контракту за товар відповідно до умов оплати, визначених у Розділі 5 цього Контракту.

Відповідно до пункту 3.3 Договору поставка товару здійснюється на умовах FCA (Rotterdam) («Порт призначення») відповідно до правил Інкотермс 2010/2020. Разом із товаром продавець повинен надіслати покупцю наступні оригінали або скан-копії наступних документів електронною поштою:

- комерційний рахунок-фактуру (копію);

- пакувальний лист (копію).

Згідно п. 3.4 Договору продавець, підписавши Контракт та отримавши передоплату за товар відповідно до Розділу 5 та Додатку № 2, зобов`язаний підготувати товар до відвантаження.

У відповідності до пункту 3.5 Договору продавець проінформує покупця про те, що товар готовий до відвантаження з Роттердаму за три дні до очікуваного часу відвантаження згідно з пунктом № 4 Додатку № 2 Специфікація, за умови, що продавець отримає передоплату за товар згідно пункту № 3 Додатку № 2 Специфікація.

Згідно пункту 3.5А покупець відповідає за укладення контракту з перевізником на перевезення товару з одного із вищезазначених пунктів відвантаження і повинен надати продавцю попереднє повідомлення принаймні за три робочих дні до очікуваного часу відвантаження стосовно номерних знаків авто, а у випадку ненадання такого повідомлення продавець не несе відповідальності за будь-яку затримку відправлення.

Відповідно до пункту 4.1 Договору ціни на товар вказуються в Додатку № 2 Специфікація до цього Контракту, яка є його невід`ємною частиною.

Згідно пункту 4.2 Договору ціни на товар можуть бути змінені за взаємною письмовою згодою продавця і покупця.

Відповідно до пункту 4.3 Договору асортимент товару і його ціна вказані в Додатку № 2 Специфікація до цього Контракту і рахунку-фактурі, який надходить разом з товаром.

У відповідності до пункту 4.6 Договору всі податки, що виникають у продавця у зв`язку з виконанням цього Договору на території Китаю, сплачує продавець. Всі податки, що виникають у покупця у зв`язку з виконанням цього Договору на території України, сплачує покупець.

У пункті 5.1 Договору зазначено, що умови оплати та порядок розрахунків за кожну партію товару вказуються в Додатку №2/Специфікації до цього Контракту. Дострокова оплата передоплати та/або решти вартості дозволяється.

Згідно пункту 5.4 Договору комісію за переказ коштів сплачує покупець.

Опис товару, ціна та сума визначені пунктом 1 Додатку № 2/Специфікація. Загальна ціна складає 138318,1250 євро.

Відповідно до пункту 3.1 Додатку № 2/Специфікація покупець оплачує 10.00% загальної продажної ціни товару передоплату, шляхом банківського переказу протягом 10 днів з дати цього Договору купівлі-продажу. Покупець оплачує 90.00% загальної продажної ціни товару, шляхом банківського переказу не пізніше 15 днів до очікуваної дати відвантаження таких товарів.

Попередня сплата за товар здійснювалась позивачем шляхом безготівкового перерахунку коштів на розрахунковий рахунок продавця, що підтверджується платіжним дорученням SWIFT № 466199825 від 09.11.2023 на суму 13831,80 євро.

Після отримання від продавця повідомлення про готовність товару до відвантаження покупець сплатив остаточний платіж за товар у розмірі 124486,31 євро, що підтверджується платіжним дорученням SWIFT № 474764990 від 01.02.2024.

На виконання Договору та укладеної до нього Специфікації на адресу позивача надійшов поставлений товар.

З метою митного оформлення поставленого товару декларантом позивача подано до Львівської митниці митну декларацію № 24UA65U7 від 12.04.2024, в якій заявлено до митного оформлення товар: прилади напівпровідникові фоточутливі, включаючи фотогальванічні елементи, зібрані у модуль та вмонтовані в панель, використовуються в сонячній енергетиці: JKM550M-72HL4-V PHOTOVOLTAIC MODULES, 550W/Модуль фотоелектричний JKM550M-72HL4-V, 550W 341 кВт, не військового та не подвійного призначення, торгова марка JINKO SOLAR, виробник JINKO SOLAR CO., LTD, країна виробництва Китай. Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом за ціною договору (контракту).

Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації № 24UA65U7 від 12.04.2024 декларантом позивача було додано наступні товаросупровідні документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № MCEUYP23Q4006 від 31.10.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 2 (Специфікація) від 31.10.2023;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № YP23Q4006HO031904 від 19.03.2024;

- рахунок-проформу (інвойс) (Proforma invoice) № MCEUYP23Q4006 від 31.10.2023;

- пакувальний лист (Packing list) № YP23Q4006HO031904 від 19.03.2024;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) CMR № б/н від 05.04.2024;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № YP23Q4006HO031904 від 19.03.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару платіжне доручення SWIFT № 466199825 від 09.11.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару платіжне доручення SWIFT № 474764990 від 01.02.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 4033-3 від 08.04.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортно-експедиційні витрати № ELP4033-3 в гривні від 08.04.2024);

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (калькуляція транспортних витрат № ELP4033_3 у валюті від 28.03.2024);

- договір про надання послуг митного брокера № БД-09012023ЕІ від 09.01.2023;

- договір (контракт) про перевезення № 133 від 01.01.2024;

- договір (контракт) про перевезення № 347_ЕЛПІ від 28.03.2024;

- договір (контракт) про перевезення № ELP4033_3 від 01.01.2024;

- копія митної декларації країни відправлення № 24NL3SJW5SHRZ3RDA8 від 05.04.2024.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України Львівською митницею були додатково витребувані від позивача наступні документи:

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів визначено наступні розбіжності у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості:

- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2 та 3 ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;

- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена;

- відповідно до положень Інкотермс термін FCA (…Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання із завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за завантаження товару не несе. Згідно гр. 20 МД та гр. 4 CMR № б/н від 05.04.2024 товар завантажений в м. Роттердам, NL, а адресою продавця є NORDHAVN, DENMARK. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте, такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості. Крім цього, у гр. 3 CMR не зазначено місце розвантаження товару, чим порушено ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, яка чітко визначає, що у вантажній накладній має міститися інформація про місце і дату прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки. Також в гр. 16 та гр. 23 CMR № б/н від 05.04.2024 містяться штампи перевізника PE BONDARUK OLEKSANDR, проте, документи, що визначають договірні відносини з PE BONDARUK OLEKSANDR відсутні;

- розмір транспортних витрат непропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відповідно до сервісу Google Maps відстань по іноземній території 1505 км, а вартість 140000 грн що становить 93,02 грн/км, відстань по території України 675 км, а вартість 104620 грн що становить 154,99 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій «Облік і калькулювання собівартості перевезень» визначено: «Вартість паливно-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального». Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Отже, очевидним є факт, що наданий декларантом рахунок-фактура на сплату транспортно-експедиційних послуг № ELP4033-3 від 08.04.2024 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 53 МК України декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості товарів, а саме:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом позивача надано митниці лист № б/н від 12.04.2024 з проханням визнати та погодити митну вартість на основі раніше поданих документів.

Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12.04.2024 №UA209000/2024/900297/2 за ВМД №24UA65U7, відповідно до якого визначено вартість товару резервним методом, для визначення вартості товару використано раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість: товару за МД № UA209170/2024/27923 від 05.04.2024, рівень митної вартості 4,32 дол. США/кг.

За результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товару, відповідачем також було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001241 від 12.04.2024.

Позивач скориставшись правом, визначеним п. 2 ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України, задекларував зазначену партію товарів, а митним органом випущено товар у вільний обіг за митною декларацією з коригованою вартістю товарів.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За приписами ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. ч. 2-8 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В рішенні про коригування митної вартості товару відповідач з метою витребування у позивача необхідних документів, обмежився формулюванням ч. 3 ст. 53 МК України, та не навів конкретні документи, які, на думку митного органу, могли б підтвердити або спростувати розбіжності, що встановлені митним органом.

Як було встановлено судом, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, а відповідач дійшов висновку, що в наданих декларантом документах міститься ряд розбіжностей, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості.

Щодо підтвердження витрат з навантаження товару та складських зборів.

Відповідно до правил Інкотермс (редакція 2010 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін FCA (FREE CARRIER (.. named place) франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Як було встановлено судом, по прибуттю товару до порту призначення в м. Роттердам відповідно до умов поставки FCA компанія Hellman Worldwide Logistics B.V. Rhoneveg 88 NL 3198 LE Europoort Rotterdam, виступаючи як агенти (декларанти, представники) продавця на території Нідерландів за його розпорядженням здійснили митне очищення поставленого товару з подальшою його згідно CMR № б/н від 05.04.2024 передачею покупцю, тобто, надання у розпорядження як перевізнику покупця ФОП ОСОБА_1 , шляхом завантаження на транспорт покупця (тобто, продавець в юридичній площині зацікавлений в тому, щоб вантаж, який він передає, був наданий у розпорядження покупця цілісним, комплектним та неушкодженим).

Згідно з п. А.3 Інкотермс за умовами поставки FCA покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.3 «а». Також, за зазначених умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу.

Згідно з пунктами А.4 та А.5 Правил Інкотермс 2010 термін FCA означає, що продавець зобов`язаний поставити товар вже очищений від експортного мита, та передати його перевізнику Покупця у погодженому сторонами ЗЕД Договору місці або пункті.

Згідно обставин даної справи, погодженим пунктом є місто Роттердам.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що все що відбувалось до отримання перевізником продавця товару в цьому місті немає юридичних наслідків для покупця, оскільки продавець відповідно до положення статті Б.5 Інкотермс 2010 зобов`язаний до моменту передачі в погодженому місці товару перевізнику покупця нести всі ризики втрати чи пошкодження товару. Тож відповідно умови поставки згідно Інкотермс 2010 на базисі FCA не покладають на сторону покупця витрати зі страхування та навантаження товару, ці витрати нестиме продавець.

Також суд вірно зазначив, що у МК України не містить норм стосовно необхідності включення вказаних витрат до складу митної вартості товарів.

Щодо заповнення у гр. 3 CMR інформації про місце розвантаження товару.

Відповідно до ст. ст. 6-7 Конвенції про Договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, до якої приєдналась Україна, саме відправник (тобто, продавець товару) несе повну відповідальність за заповнення та зміст граф 1-15 CMR, тому, внесення даної інформації в зміст товарно-транспортної накладної не є обов`язком покупця.

Судом вірно зазначено, що вказані недоліки у транспортних документах допущені продавцем товару, або його перевізником, а тому, не повинні покладати тягар відповідальності на покупця.

Щодо підтвердження договірних відносин з ФОП ОСОБА_1 .

Суд вірно врахував, що договір з перевізником не є документом, надання якого в імперативному порядку вимагається законодавцем на підтвердження вказаного в митній декларації числового значення митної вартості.

Також судом було встановлено, що Договір № 133 про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.01.2024 укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на виконання умов Договору № 347_ЕЛПІ транспортно-експедиторського обслуговування від 28.03.2024. Зазначений договір не містить у своєму змісті даних, які могли б вплинути на кінцеве числове значення митної вартості товарів.

Щодо визначення розміру транспортних витрат.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», виключно експедитор має право обирати або змінювати вид транспорту та маршрут перевезення, обирати або змінювати порядок перевезення вантажу, а також порядок виконання транспортно-експедиторських послуг, діючи в інтересах клієнта згідно з відповідним договором транспортного експедирування.

Суд обґрунтовано зазначив, що розподіл витрат не може бути підставою для прийняття оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки витрати територією України не включаються в митну вартість товару, такий розподіл залежить від низки чинників (якість доріг, наявність платних автошляхів, необхідність здійснення зупинок, різна тарифікація у перевізників, що працюють на експедитора тощо). При цьому, суд наголошує, що розподіл витрат на транспортування жодним чином не впливає на кінцеве значення митної вартості, яке визначається як сума ціни товару за контрактом та вартості транспортних послуг за межами території України.

Позивач повинен підтвердити транспортні витрати, понесені ним лише від Роттердаму (пункту відвантаження товару) до кордону з Україною.

Таким чином вірними є висновки суду першої інстанції, що подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі-Бізнес Контракт» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 26 березня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш