Справа № 206/1070/25
Суддя: Гаркуша В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/1070/25
Провадження 2-а/206/27/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді Гаркуші В.В., за участю секретаря судового засідання Цибань Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Дніпро справу за адміністративним позовом представника позивача адвоката Ялової Юлії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вимоги позивача: скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 19933 від 01.11.2024 року.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ялова Ю.О. звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якому просить поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з вищезазначеним позовом, скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана ОСОБА_2 від 01 листопада 2024 р. № 19933 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 коп.

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.11.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що він 16.10.2024 не прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до повістки № 391764.

Відповідно до оскаржуваної постанови 06.10.2024 року сформовано повістку № 391764 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлено за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до повістки останньому необхідно з`явтися для звірки даних 16.10.2024 року об 11-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Трек номер відправлення 720.

Однак позивач тільки 17.02.2025 дізнався, що відносно нього було відкрито виконавче провадження у зв`язку з виконанням оскаржуваної постанови.

Представник Позивача ОСОБА_1 заперечує факт оповіщення позивача про необхідність прибуття 16.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також Представник Позивач зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що Пзивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки даних. Однак, така мета виклику не передбачена вимогами порядку № 560 від 16.05.2024 року, затвердженого Постановою КМУ, а значить і наслідки неявки за такою повісткою не можуть застосуватися до особи.

Крім того, в постанові не зазначено які саме дані позивача необхідно було звірити і які можливо чи не можливо отримати шляхом електронної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . Повістка надіслана АТ «Укрпошта» на відповідну адресу. Однак з листопада 2022 року позивач проживає за адресою : АДРЕСА_3 . Саме ці обставини зумовили неналежне повідомлення ОСОБА_3 про надходження судової повістки.

Згідно детальної інформації АТ «Укрпошта» щодо відправлення за трек-номером 720 вбачається, що поштова кореспонденція за вказаним трек-номером була відправлена з міста Києва - 08.10.2024 року, тоді як в оскаржуваній постанові відповідач зазначає, що саме ним ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) було направлено повістку № 391764-06.10.2024 року. Тобто враховуючи маршрут відправлення не зрозуміло, що це за лист та ким він був направлений, з яким саме описом вкладення.

Враховуючи зазначене, на думку представника позивача, позивач не був повідомлений належним чином про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того оскаржувана постанова не містить відомостей про те, що позивачу під час розгляду справи роз`яснені його права визначені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. А це є суттєвим порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Складення протоколу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в даному випадку не передбачено, що є окремим суттєвим порушенням при притягненні позивача до відповідальності.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Отже, умисел на вчинення адміністративного правопорушення стороною відповідача не доведений.

В резолютивній частині оскаржуваної постанови Відповідачем не зазначено про визнання Позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи викладене позивач вважає, що відповідач дійшов передчасного висновку щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки не враховано об`єктивних обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або звірки даних самостійно ТЦК та СП (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи). Таким чином постанова № 19933 від 01.11.2024 року є такою, що прийнята без урахування всіх обставин по справі і підлягає скасуванню.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 винесено постанову від 01.11.2024 року № 19933 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за фактом порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Відповідно до встановлених у справі обставин, 06 жовтня 2024 року централізовано роздрукована та направлена через АТ «Укрпошта», сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , повістка № 391764 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 годині 00 хвилин 16 жовтня 2024 року (номер поштового відправлення 06 002 9345 87 20).

15 жовтня 2024 року (згідно зі штампом на довідці) з АТ «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуто конверт з повісткою та довідкою про те, що поштове відправлення повернуто через відсутність адресата за місцем проживання. У визначений у повістці термін ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки даних.

Таким чином, позивач, будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений у повістці строк не з`явився до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також не виконав вимоги закону, щодо необхідності у разі неприбуття у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки повідомити про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до підпункту 2 п. 41 Порядку, моментом належного оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку також є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 об 11 годині 00 хвилин 16 жовтня 2024 року, шляхом направлення повістки рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 06 002 9345 87 20), яке повернулось за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з його неотриманням.

Відмітка про повернення поштового відправлення через відсутність особи за адресою місця проживання особи датована 15.10.2024 року (копія конверту з довідкою надається до відзиву).

Натомість, в порушення вищезазначених вимог закону, будучи належним чином повідомлений про дату та місце виклику, ОСОБА_1 у визначений у повістці строк не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки та не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів після дати виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Викладені представником позивач доводи про порушення, допущені при розгляді справи про адміністративне правопорушення є надуманими та не виповідають фактичним обставинам справи.

На підставі вкладеного представник Відповідача просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 59-62).

В судове засідання призначене на 07.03.2025, 13.03.2025, 21.03.2025 та 27.03.2025 року позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надіслала клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити (а.с. 40).

В судове засідання призначене на 07.03.2025, 13.03.2025, 21.03.2025 та 27.03.2025 представник відповідача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволені позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 62).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 37-38).

В ухвалі про відкриття провадження суд задовольнив клопотання представника Позивача про поновлення строку на оскарження постанови.

05.03.2025 через систему «Електронний суд» представником Позивача було подано клопотання про долучення доказів, яке задоволено судом (а.с. 42-45).

25.03.2025 представником Відповідача було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, яке було задоволено судом, у зв`язку з чим суд приймає від представника Відповідача відзив на позовну заяву та додані до неї документи (а.с. 56).

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

01.11.2024 Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 19933 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25500 грн (а.с. 11-13, 64-64 з обороту).

Як вбачається із вказаної постанови, позивачеві було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 16.10.2024 о 11.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки даних. 15.10.2024 з АТ «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуто конверт з повісткою та довідкою про те, що поштове відправлення повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою. Станом на 01.11.2024 позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився (а.с. 11-13).

Відповідно до повістки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 391764 від 06.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 викликається 16.10.2024 на 11.00 для уточнення даних (а.с. 66).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 15.10.2024 повернуто конверт з повісткою та довідкою про те, що поштове відправлення повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 67-67 з обороту).

З копії паспорта громадянина України позивача вбачається, що останній має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з травня 2004 року (а.с. 17).

Відповідно до довідки Голови тер. комітету селеща Рибальск позивач не мешкає за зареєстрованим місцем проживання з листопада 2022 року, фактичне місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 18).

Відповідно до трек номеру АТ «Укрпошта» 720 вбачається, що поштова кореспонденція за вказаним трек-номером була відправлена з міста Києва - 08.10.2024 року та повернута відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою) 15.10.2025.

Представником позивача зроблено 2 запити до АТ «Укрпошта» щодо надходження кореспонденції на зареєстроване місце проживання позивача у період з 01.09.2024 до 16.02.2025 (а.с. 20, 21-23).

У відповідь на запит представника позивача АТ «Укрпошта» повідомила, що готова провести перевірку та надати інформацію щодо реєстрованих поштових відправлень на адресу позивача за останні 6 місяців у разі надання їх тринадцятизначних номерів (а.с. 23-24).

Постановою державного виконавця від 13.02.2025 відкрито виконавче провадження (№ 77186876) відносно позивача з виконання постанови № 19933 від 01.11.2024 (а.с. 25-26).

Відповідно до адвокатського запиту від 15.02.2025 представником позивача витребувано від державного виконавця копію виконавчого документа № 19933 від 01.11.2024 (а.с. 27-28).

З відповіді АТ «Укрпошти» на запит представника позивача вбачається, що рекомендований лист № 720 відправлений ІНФОРМАЦІЯ_5 08.10.2024 на адресу ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 надійшов до відділення № 117 Дніпро 10.10.2024. Враховуючи, що на конверті не був зазначений номер телефона адресата, смс-повідомлення про надходження листа не надсилалось, по телефону адресат не інформувався (а.с. 45).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

З встановлених судом обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері організаційно-правових засад мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні та відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, військовий обов`язок і військову службу, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частина 2 ст. 2 КАС України зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами під час розгляду цієї справи, суду належить вирішити питання: чи дотримано Відповідачем-суб`єктом владних повноважень критерії правомірності рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. Зокрема покладення на Позивача обов`язку щодо явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, належного оповіщення та дотримання Відповідачем вимоги процесуального законодавства під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як передбачено ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм інших нормативно-правових актів у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, оборони України та про військовий обов`язок та військову службу.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час розгляду судом справи.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року постановлено про проведення загальної мобілізації.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила), який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Як встановлено судом, Позивач є особою чоловічої статі, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 як військовозобов`язаний, тому на нього розповсюджується вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі щодо явки за повісткою до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, як органів військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Суд відхиляє доводи Позивача стосовно того, що відповідач здійснював виклик позивача не відповідно до мети, передбаченої Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого ПКМУ від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок), оскільки в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач викликався для звірки даних, тоді як така мета відсутня в зазначеному Порядку. Суду не надано докази, що позивач вчасно оновив свої дані за місцем обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому суд вважає, що мета виклику позивача вказана в постанові «для звірки даних» відповідає меті «уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа за військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів» Порядку. Твердження зворотного в даному випадку було б надмірним формалізмом та не відповідало б публічним інтересам.

Щодо не зазначення в оскаржуваній постанові які саме облікові дані потрібно було уточнити Позивачеві, суд зазначає, що, враховуючи обставини цієї справи, надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, відсутність доказів того, що позивач своєчасно оновлював свої дані в ІНФОРМАЦІЯ_6 , зокрема повідомляв про адресу свого фактичного місця проживання, мобільного номера телефону, суд дійшов висновку, Відповідач правомірно надіслав позивачеві повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не зазначення в оскаржуваній постанові які саме дані підлягали уточненню, в даному випадку не є суттєвим порушенням прав Позивача, яке могло б потягнути скасування оскаржуваної постанови, а тому

Щодо належного оповіщення Позивача Відповідачем про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Оскільки суду не надано докази, що позивач вчасно оновив свої дані за місцем обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_6 , зокрема надав інформацію про своє фактичне місце проживання, номер мобільного телефону, суд відхиляє доводи представника Позивача стосовно того, що Позивач був неналежним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки повістка прийшла не за місцем його фактичного проживання, а за місцем реєстрації такого місця, а також він не був сповіщений засобами телефонного зв`язку.

З матеріалів справи вбачається, що надіслана Позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 повернута з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже, відповідно до зазначених Правил надання послуг поштового зв`язку, поверненню повістки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» передує інформування працівником об`єкта поштового зв`язку одержувача про надходження листів з позначкою «Повістка ТЦК». Доводи позивача про те, що працівники поштового зв`язку не інформували позивача про надходження повістки з ІНФОРМАЦІЯ_2 суд не приймає до уваги, оскільки суду стороною позивача не надані належні та допустимі докази, що підтверджують цю обставину. Крім того, чинне законодавство України не покладає на Відповідача обов`язків щодо перевірки належного інформування працівниками об`єкта поштового зв`язку одержувача, у даному випадку Позивача, про наявність на його ім`я та адресу листів з позначкою «Повістка ТЦК».

За таких обставин, суд вважає, що Відповідач виконав усі дії щодо належного оповіщення Позивача, яке він уповноважений здійснювати відповідно до чинного законодавства України, а позивач вважається належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Що стосується дотримання Відповідачем вимоги процесуального законодавства під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, вважає, що Відповідач при прийнятті рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності діяв відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону. Суд відхиляє доводи представника Позивача стосовно того, що позивач не був належним чином повідомленим та, як наслідок, справу розглянуто за його відсутності, як необґрунтовані, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, зокрема наявністю повернутої Відповідачеві повістки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу діючого законодавства вважається належним чином повідомлення Позивача.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано дійшла висновку про наявність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції вказаної статті. Суд вважає, що не зазначення Відповідачем в резолютивній частині оскаржуваної постанови про визнання позивача винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за умови наявності такого висновку в мотивувальній частині постанови, не є суттєвим порушенням прав позивача, яке могло б потягнути скасування оскаржуваної постанови, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином суд дійшов висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_4 діяв правомірно, врахувавши всі обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних причин не прибув за викликом, чим порушив обов`язок громадян, встановлений Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та наявність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, за наслідками чого, як уповноважений суб`єкт виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, в межах санкції цієї статті та в межах строків накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає, що рішення суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення Позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідають критеріям правомірності, зазначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстави для її скасування відсутні, обставини вчинення Позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи, а тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги положення статті 139 КАС України, та з огляду на те, що позов задоволенню не підлягає, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат. Судові витрати підлягають покладенню на Позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262, 286, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову представника позивача адвоката Ялової Юлії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 19933 від 01.11.2024 - відмовити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2024 № 19933 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ;

Представник позивача: адвокат Ялова Юлія Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_7 .

Суддя В.В. Гаркуша