Справа № 120/7575/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7575/22

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

25 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М.

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2022 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж вісім мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

29.08.2024 ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву в порядку ст. 378 КАС України, а саме, просив змінити спосіб та порядок виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі № 120/7575/22 шляхом зміни зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 11566 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в задоволенні заяви позивача відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

05 березня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів, а також клопотання про розгляд справи без їх участі.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, колегія суддів дійшла до висновку про перехід до стадії ухвалення судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, предметом розгляду є заява позивача щодо зміни способу та порядку виконання саме рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі № 120/7575/22.

Водночас, як вбачається зі змісту спірної ухвали, суд при розгляді вказаної заяви дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення надавши при цьому оцінку предмету спору, який частково не стосується даних правовідносин.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що в даному випадку приймаючи спірну ухвалу, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, що кореспондується з положеннями ст.ст. 315,317 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, згідно з частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити у даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Віннницького окружного адміністративного суду від 22.11.2022 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж вісім мінімальних пенсій за віком та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

У той же час у заяві про зміну способу виконання рішення суду заявник просить суд змінити резолютивну частину рішення суду з "зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги." на "стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 11566 грн."

Тобто, заявник фактично просить суд змінити суть резолютивної частини рішення суду від 22.11.2022 у справі №120/7575/22, що суперечить змісту статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом із тим, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що відповідно до частин першої, другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

Суд зауважує, що положення статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. У зв`язку з чим суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Крім того, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2023 по справі №420/6671/18 (адміністративне провадження №К/990/4324/23), зокрема, зазначено: "... 57. При цьому Суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивачки на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань....".

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом також враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.02.2023 по справі №340/6875/21, згідно яких зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки задоволення заяви про зміну чи встановлення способу виконання рішення суду фактично змінить рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 5 КАС України, що був обраний судом під час розгляду справи по суті.

Доказів відсутності можливості виконати рішення у визначений судом спосіб позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на інформаційний лист Вищого адміністративного суду, оскільки вказаний лист не є нормативно правовим актом та для суду є носієм рекомендаційної інформації щодо можливості вчинення певних процесуальних дій та не носить зобов`язального характеру.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 120/7575/22 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 22.11.2022 у справі № 120/7575/22 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.