Справа № 240/202/25
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/202/25

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непровдення службового розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування щодо обставин отримання отримання ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.

Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 у видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2008 № 402.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої ним під час виконання бойового завдання 03.11.2023, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2008 № 402.

В обґрунтування позову зазначає, що під час виконання бойового завдання отримав контузію, що у подальшому спричинило виникнення захворювання:" енцефалопатія ІІ-ІІІ змішаного генезу, ЗЧМТ струс головного мозку". Після отримання травми я звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою щодо видачі довідки про обставини травми з метою проведення службового розслідування щодо обставин отримання травми. Відповідач рапорт про видачу довідки про обставини травми проігнорував та не вчинив жодних дій щодо проведення службового розслідування обставин отримання травми. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною.

Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судових засіданнях позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

У відзиві просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та незаконними. У відповідача відсутні підстави для видачі позивачу довідки про обставини отримання травми та призначення службового розслідування.

Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 17.03.2025, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи, з 17.05.2023 позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 за мобілізацією, відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію".

У період з 27.06.2023 по 08.11.2023 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України на території Донецької області , що підтверджується довідкою про безпосередню участь №1/96/520 від 29.02.2024.

Як стверджує позивач у позові, 03.11.2023 при виконанні бойового завдання отримав мінно-вибухову травму та контузію.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до направлення в/ч НОМЕР_1 №9210 від 03.11.2023 позивача направлено на консультацію до хірурга з діагнозом "Облітеруючий атеросклероз артерій".

08.11.2023 в/ч НОМЕР_2 направила позивача на стаціонарне лікування до КП "МКЛ №4" Дніпровської міської ради.

З 08.11.2023 по 28.11.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у КП "Дніпровська міська лікарня" та згідно виписки №34319 був виписаний з дагнозом: Атеросклероз артерій кінцівок з епреможною кульгавістю. Атеросклероз, оклюзія артерій клубово-стегнового сегмента злів. Ішемія н/кінцівки 2 ступеня.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 03.01.2024 солдату військової служби ОСОБА_1 проведено медичний огляд та встановлено діагноз: облітеруючий атеросклероз артерій нижніх кінцівок III стадії, проміжна кульгавість, оклюзія клубово-стегнового сегменту зліва з хронічною недостатністю 2Б. Захворювання ТАК, пов"язано з проходженням військової служби.

У зв"язку з погіршенням стану здоров"я, позивачу призначено магнітно-резонансне дослідження.

Згідно протоколу МРТ від 31.01.2024 за наслідками проведення обстеження складено висновок: МР-ознаки енцефалопатії, у вигляді одиничних, дрібних фокусів, гліозу білої речовини головного мозку, вірогідніше післятравматичного ґенезу; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок правої СМА, в голівці правого хвостатого ядра - у вигляді гліозно-атрофічних змін; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок лівої СМА, в лівій шкарлупі ліквородинамічних порушень, залишкових явищ перенесеного лівобічного етмоїдиту.

Згідно виписного епікризу КП "ЖБОЛ" Новогуйвинської селищної ради, де позивач перебував на лікуванні з 25.10.2024 по 31.10.2024, встановлено основний заключий діагноз: Енцефалопатія, ІІ-ІІІ змішаного генезу (післятравматична - 2023 стан після МВТ, ЗЧМТ, струсу головного мозку; гіпертензивна, атеросклеротична - залишкові явища перенесених ГПМК в обох СМА), помірні вестибулоатактичні розлади, двобічна пірамідна недостатність, ліквородинамічні порушення, цефалгічний синдром, виражений церебрастенічний синдром, інсомнічні розлади, помірні когнітивні порушення.

За наслідками розгляду звернення позивача, ОК "Північ" листом від 10.06.2024 повідомила, що відповідно до доповіді командування військової частини НОМЕР_1 позивач в списку поранених та травмованих за період служби в військовій частині НОМЕР_1 не рахується. За медичною допомогою він звертався з приводу: Діагноз: Облітеруючий атеросклероз артерій нижніх кінцівок. Направлялися на консультацію хірурга в військову частину НОМЕР_2 (направлення № 4799 від 03.11.2023), а потім на стаціонарне лікування до Дніпровської міської клінічної лікарні № 4 (направлення №7581 від 08.11.2023). Перебували там на стаціонарному лікуванні з 08.11.2023 по 28.11.2023. Підстави для оформлення форми 100 відсутні.

Позивач звернувся зі скаргою на бездіяльність до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неправомірних дій в/ч НОМЕР_1 .

Листом №40/7378 від 11.10.2024 Білоцерківський зональний відділ зазначив про неможливість проведення службового розслідування, оскільки в ході проведення перевірки встановлено, що позивач не рахується у списку поранених та травмованих за період служби, тому довідка про обставини травми не видавалась.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення службового розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку та відмову у видачі довідки про обставини отримання травми, тому звернувся за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Так, частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України, їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України № 548-XIV від 24.03.1999. (далі Статут).

Відповідно до статті 9 розділу 1 частини 1 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 12 розділу 1 частини 1 Статуту, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

На виконання статті 14 розділу 1 частини 1 Статуту, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

Крім того, статтею 24 розділу 1 частини 1 Статуту передбачено, що про поранення або смерть, що сталися внаслідок застосування фізичного впливу і спеціальних засобів, а також про всі випадки застосування зброї військовослужбовець зобов`язаний негайно і письмово повідомити свого командира (начальника), а командир (начальник) військової частини негайно доповідає безпосередньому командирові (начальникові), а також повідомляє відповідного прокурора та начальника органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України в гарнізоні.

Статтею 254 розділу 6 частини 2 Статуту встановлено, що військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби. (стаття 255 розділу 6 частини 2 Статуту)

За змістом статті 260 розділу 6 частини 2 Статуту, на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо).

У разі направлення на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі номер електронного направлення (а в разі відсутності технічної можливості виписування направлень в електронній формі - направлення в паперовій формі), медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 року №332 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за №1667/37289, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що додається (далі - Інструкція №332).

Пунктом 2 наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно пункту 2-3 розділу ІІ Інструкції №332 про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків. Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2, наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2), та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3, наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3), у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Пунктом 18 розділу ІІ Інструкції №332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800.

У той же час, особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил визначено розділом V Інструкції №332, зокрема, пунктами 1-5 розділу V Інструкції №332 визначено, що у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.

Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний: негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив; оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію; опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення; скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок; отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби. Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець. У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) про розгляд справи без його участі.

Командир військової частини після отримання рапорта зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.

Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Як стверджує позивач у позові, 03.11.2023 при виконанні бойового завдання, перебуваючи безпосередньо у зоні бойових дій, отримав мінно-вибухову травму та контузію, що у подальшому спричинило виникнення захворювання Енцефалопатія, ІІ-ІІІ змішаного генезу, ЗЧМТ, струсу головного мозку;

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до направлення в/ч НОМЕР_1 №9210 від 03.11.2023 позивача направлено на консультацію до хірурга з діагнозом "Облітеруючий атеросклероз артерій".

08.11.2023 в/ч НОМЕР_2 направила позивача на стаціонарне лікування до КП "МКЛ №4" Дніпровської міської ради.

З 08.11.2023 по 28.11.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у КП "Дніпровська міська лікарня" та згідно виписки №34319 був виписаний з дагнозом: Атеросклероз артерій кінцівок з епреможною кульгавістю. Атеросклероз, оклюзія артерій клубово-стегнового сегмента злів. Ішемія н/кінцівки 2 ступеня.

Відповідно до довідки військово - лікарської комісії від 03.01.2024 солдату військової служби ОСОБА_1 проведено медичний огляд та встановлено діагноз: облітеруючий атеросклероз артерій нижніх кінцівок III стадії, проміжна кульгавість, оклюзія клубово- стегнового сегменту зліва з хронічною недостатністю 2Б. Захворювання ТАК, пов"язано з проходженням військової служби.

У зв"язку з погіршенням стану здоров"я, позивачу призначено магнітно-резонансне дослідження.

Згідно протоколу МРТ від 31.01.2024 за наслідками проведення обстеження складено висновок: МР-ознаки енцефалопатії, у вигляді одиничних, дрібних фокусів, гліозу білої речовини головного мозку, вірогідніше післятравматичного ґенезу; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок правої СМА, в голівці правого хвостатого ядра - у вигляді гліозно-атрофічних змін; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок лівої СМА, в лівій шкарлупі ліквородинамічних порушень, залишкових явищ перенесеного лівобічного етмоїдиту.

Згідно виписного епікризу КП "ЖБОЛ" Новогуйвинської селищної ради, де позивач перебував на лікуванні з 25.10.2024 по 31.10.2024, встановлено основний заключий діагноз: Енцефалопатія, ІІ-ІІІ змішаного генезу (післятравматична - 2023 стан після МВТ, ЗЧМТ, струсу головного мозку; гіпертензивна, атеросклеротична - залишкові явища перенесених ГПМК в обох СМА), помірні вестибулоатактичні розлади, двобічна пірамідна недостатність, ліквородинамічні порушення, цефалгічний синдром, виражений церебрастенічний синдром, інсомнічні розлади, помірні когнітивні порушення.

Вказане свідчить на користь висновку, що позивач отримав травму, обставини отримання якої відповідачем не встановлювалися.

Враховуючи те, що до повноважень відповідача належить проведення службового розслідування за фактом захворювання, травм або каліцтва у військовослужбовців, суд вважає, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо не проведення службового розслідування причин отримання травми позивачем, а відтак, наявні підстави для зобов"язання відповідача провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.

Доводи відповідача у відзиві не спростовують висновків суду у даній справі та нічим не підтверджені.

Щодо вимоги видати довідку за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстрованого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, то вони не підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи, відповідач ніяких дій щодо виготовлення довідки на підставі акту службового розслідування не вчиняв, а тому і відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що обов`язок відповідача видати позивачу довідку певної форми залежить від встановлених службовим розслідуванням обставин отримання травми.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Решта доводів сторін не спростовують висновків суду у даній справі.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 242-246,295 КАСУ,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не провдення службового розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

26.03.25