Справа № 280/1650/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

27 березня 2025 рокуСправа № 280/1650/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання контракту припиненим,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), у якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

1) визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України по виплаті військовослужбовцю ОСОБА_1 грошового забезпечення не в повному обсязі за січень місяць 2025 року;

2) зобов`язати в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити заборгованість у сумі 27727 грн;

3) визнати контракт, укладений між Міністерством оборони України та громадянином України ОСОБА_1 таким, що є припиненим;

4) зобов`язати в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України укласти договір із громадянином України ОСОБА_1 про звільнення в запас за згодою сторін.

Ухвалою від 26.03.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

26.03.2025 на адресу суду надійшла заява позивача, у якому він просить: витребувати від в/ч НОМЕР_1 Міністерство оборони України наказ від 18.02.2025 про подання військовослужбовця головного сержанта ОСОБА_2 командира 1 відділення, 1 взводу, 4 роти 2 стрілецького батальйону в розшук як особу, яка самовільно залишила військову частину; зупинити дію вищенаведеного наказу та всіх його правових актів до закінчення справи. В обґрунтування заяви зазначає, що незаконним та нескасованим наказом від 18.02.2025 про подання його в СЗВ в/ч НОМЕР_2 виключило його зі списку частини, поклавши відповідальність тільки на одну сторону за контрактом.

Розглядаючи вказану заяву позивача, суддя враховує наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини першої-другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Разом з тим, згідно з пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити дію наказу від 18.02.2025 та всіх його правових актів до закінчення справи, проте позовні вимоги позивача стосуються його грошового забезпечення та розірвання контракту про проходження військової служби, наказ від 18.02.2025 не є предметом заявленого позивачем позову.

Таким чином, обраний заявником спосіб забезпечення позову за своїм змістом є фактично забороною вчиняти дії щодо зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення, що відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України, не допускається.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Щодо заявленого у заяві про забезпечення позову клопотання про витребування наказу про подання військовослужбовця головного сержанта ОСОБА_2 в розшук як особу, яка самовільно залишила військову частину, то суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною другою статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (частина друга статті 80 КАС України).

З огляду на викладені норми суд зауважує, що заявлене позивачем клопотання про витребування наказу від 18.02.2025 у заяві про забезпечення позову не містить будь-яких обґрунтованих доводів про те, що витребування вказаних документів надасть можливість з`ясувати обставини справи, не містить відомостей про заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. За таких обставин клопотання позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню.

При розгляді заяви суддя врахував, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в частині відмови у забезпеченні позову може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 27.03.2025.

Суддя К.В.Мінаєва