Справа № 320/47898/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Кочанова П.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Справа № 320/47898/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України

в особі Сектору з питань пенсійного забезпечення

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України в особі Сектору з питань пенсійного забезпечення (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та подачі документів до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, для призначення пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Національну поліцію України в особі Сектору з питань пенсійного забезпечення, належним чином оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи, необхідні для призначення пенсії, за вислугу років, - ОСОБА_1 , відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що Відповідач протиправно не врахував наявну вислугу років Позивача у пільговому обчислені, яка становить 03 роки 01 місяць 16 днів і яка також повинна враховуватись при призначені йому пенсії за вислугу років.

Позивач стверджував, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постаново КМУ №393.

Також Позивач посилався на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, від 03 березня 2021 року, у справі № 805/3923/18-а.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату звільнення Позивача з військової служби діяла норма, яка передбачала, що календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах.

Суд зазначив, що оскільки зміни в постанову КМУ від 17 липня 1992 року №393 були внесені пізніше, ніж дата, станом на яку Відповідачем обчислено вислугу років Позивача, він набув право на призначення пенсії за статтею 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб'', оскільки його вислуга з урахуванням пільгової, становить більше 25 років.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості такої вислуги саме в календарному обчисленні.

Крім того, Апелянт зазначає, що у поданні про призначення пенсії зазначається розмір вислуги років відповідно до наказу органу, з якого особа звільнена зі служби. У наказі не встановлено календарну вислугу років Позивача у розмірі, достатньому для призначення йому пенсії на умовах Закону №2262-XII. Апелянт стверджує, що не має повноважень вносити зміни до наказу про звільнення особи та змінювати встановлений у наказі розмір вислуги років для призначення пенсії.

Також Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах по справах №727/8049/17, №600/3836/22-а та зазначає про відсутність правових підстав для врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, оскільки вони сформульовані за іншого правового регулювання.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2024 та від 10.01.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду- без змін, наполягаючи на помилковості доводів Апелянта, а також законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 06.11.2015 серія НОМЕР_1 .

Згідно наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 30.03.2020 №113 о/с, полковника поліції ОСОБА_1 головного оперуповноваженого-інспектора звільнено зі служби в поліції з 31 березня 2020 року відповідно до пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

У наказі зазначено, що станом на день звільнення становить:

стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 22 роки 07 місяців 17 днів;

вислуга років у пільговому обчисленні - 03 роки 01 місяць 16 днів.

Відповідно до Довідки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 17.08.2023 року №287, виданої колишньому полковнику поліції ОСОБА_1 про те, що вислуга років на день звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до наказу ДВБ НПУ від 30.03.2020 №113 о/с становить у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 03 роки 01 місяць 16 днів, у календарному обчисленні (без урахування пільгової вислуги) - 22 роки 07 місяців 17 днів.

11 серпня 2023 року представник Позивача звернувся до Національної поліції України з адвокатським запитом, в якому зокрема просив зарахувати вислугу років ОСОБА_1 у пільговому обчислені до його загального стажу служби, яку він проходив в ОВС та Національній поліції України та вжити негайні заходи щодо направлення необхідних документів, які стосуються вислуги років ОСОБА_1 у тому числі і довідку про його грошове забезпечення, до ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві, для нарахування останньому пенсії.

Листом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 18.08.2023 року №113 аз/42-05ЦА/03-2023 повідомлено представника Позивача про неможливість зарахування до календарної вислуги років (загального стажу служби) вислуги в пільговому обчисленні, оскільки пільгова вислуга років зараховується до календарної вислуги років при звільненні зі служби в поліції саме при набутті права на пенсію за умов, визначених у статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Окрім того, у листі повідомлено, що станом на 17.03.2023 жодного листа від Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України щодо необхідності оформлення та подання документів для призначення ОСОБА_2 пенсії до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не надходило.

30 жовтня 2023 року Позивач звернувся до Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України з заявою про надіслання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ документів для призначення йому пенсії за вислугу років.

Листом Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України від 30 листопада №К-839/48-2023 за результатом розгляду звернення Позивача щодо оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років повідомлено, що відповідно до наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 30.03.2020 №113 о/с, вислуга років у календарному обчисленні на день звільнення становить - 22 роки 07 місяців 17 днів, у зв`язку з цим для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років не має законних підстав.

9. Позивач, вважаючи, що має право на пенсію за вислугу років та вважаючи протиправними дії Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України щодо не оформлення та не подання документів для вирішення питання призначення пенсії до органу, що призначає пенсії, звернувся з цим позовом до суду.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 (далі - Порядок № 393).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пунктом 2 Порядку № 393 передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку № 393 у редакції, чинній станом на момент звернення Позивача із заявою про оформлення документів для призначення пенсії, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, час проходження служби у визначених цим Порядком випадках зараховується на пільгових умовах.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII.

12. Водночас, пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

13. Так, пунктом 1 Постанови №393 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», (набрала чинності 19 лютого 2022 року та була чинною на момент звернення Позивача із заявою про оформлення документів для призначення пенсії (03.11.2023), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

14. Разом з тим, станом на дату звернення Позивача до Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України, діяла нова редакція пункту 3 Порядку № 393, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

15. Зокрема, відповідно до п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, час проходження служби зараховується на пільгових умовах.

16. Отже, аналіз положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

17. Вказане дозволяє колегії суддів стверджувати, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для зарахування Позивачу часу проходження служби на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії.

18. З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби до набрання чинності постанови №119, але звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні.

19. При цьому, колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду у складі у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладені у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23, згідно з якими визначальним у спірних правовідносинах є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії, а не момент звільнення зі служби. Ураховуючи те, що він звернувся з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ у 2023 році, після набрання чинності постановою №119, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, відтак його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 16.12.2024 у справах 380/27532/23 , 580/834/24, 560/15021/23, від 17.12.2024 у справі 380/13318/23, від 20.12.2024 у справах 520/24423/23, 520/33044/23, від 23.12.2024 у справах № 200/1294/23 , № 580/3058/24 , від 24.12.2024 у справі 280/1070/24 .

20. Оскільки Позивач звернувся із заявою після набрання чинності Постановою № 119, його календарна вислуга років становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то Відповідач правомірно відмовив Позивачу у задоволенні його вимог щодо подачі документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років.

21. Посилання суду першої інстанції на правові висновки Верхоного Суду, викладені у постановах від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а, від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, колегія суддів вважає помилковим, оскільки під час розгляду даної справи Верховний Суд виходив з того, що редакція п. 3 Постанови № 393 чинна на момент розгляду справ на відміну від ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачала можливість зарахування пільгової вислуги років до стажу для призначення пенсії за вислугу років, тож касаційний суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано приписи підзаконного нормативно-правового акту.

Однак, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393», і ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Тобто постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393» змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.п. 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а п. 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди проходження служби підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абз. 1 п. 1 цієї постанови.

Таким чином, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а та від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18 ґрунтуються на іншому правовому регулюванні, а тому не можуть бути враховані при розгляді цієї справи, оскільки втратили свою актуальність для цього спору.

22. При вирішенні цієї справи колегія суддів враховує правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.12.2024 року у справі № 520/5695/23, від 13 лютого 2025 року у справі №420/31238/23.

23. Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію.

24. Отже, згідно законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

25. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги правові висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

26. Отже, проаналізувавши усі доводи сторін, колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість вимог Апелянта.

27. Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

28. Таким чином, апеляційна скарга Національної поліції України підлягає задоволенню, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної поліції України- задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Сектору з питань пенсійного забезпечення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 24 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев