Справа № 160/24320/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24320/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/24320/24 (головуючий суддя першої інстанції - Златін С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.09.2024 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому просила:

- визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови в призначенні їй пенсії по втраті годувальника та скасувати рішення від 28.08.2024 року №69;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити їй пенсію по втраті годувальника відповідно ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.08.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника та скасувати рішення від 28.08.2024 року №69.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.08.2024 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Апелянт вказує, що у членів сім`ї особи, якій надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до ЄРДР або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Крім того вказує, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника. Вважає, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії є правомірним та прийнятим у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інший відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 11.03.2025 року по 20.03.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с.14).

07.06.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачці вручено сповіщення про те, що її чоловік - ОСОБА_2 під час ведення бойових дій безвісті зник 02 червня 2024 року у населеному пункті Володимирівка Волноваського району Донецької області.

Судом встановлено, що на утримані чоловіка ОСОБА_2 перебувала малолітня дитина - донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.08.2024 року позивач звернулася до територіальних органів пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника на підставі статті 36 Закону №1058.

02 вересня 2024 року позивач отримала рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про відмову у призначені пенсії №69 від 28.08.2024 року, у зв`язку з тим, що у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про визнання особи зниклою безвісти зазначена дата реєстрації провадження 11.06.2024 року, а дата видачі витягу - 21.06.2024 року.

Вважаючи відмову пенсійного органу протиправною, позивач оскаржила таку відмову до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058).

За змістом частини першої статті 9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 року по 21.02.2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно ч.3 ст.36 Закону України №1058 до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із частиною першою статті 37 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону - довічно.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.45 Закону України №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

У членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Тобто, вказаною нормою встановлений строк, з якого у членів сім`ї особи, якій відповідно надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, виникає право для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, і такий строк починається через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Як зазначалось вище, позивач 21.08.2024 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, додавши пакет документів, зокрема - витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань із датою реєстрації провадженні 11.06.2024 року, дата видачі витягу - 21.06.2024 року (а.с.8).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 69 від 28.08.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по втраті годувальника, з підстав того, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з датою реєстрації 11.06.2024 року, виданий 21.06.2024 року.

У спірному рішенні вказано, що для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, на підставі поданої заяви про призначення пенсії, позивачу необхідно надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань або витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, який підтверджує статус годувальника на час виникнення права на призначення пенсії - через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника реалізовано в межах строку, передбаченого п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058, оскільки до пенсійного органу позивач звернулася 21.08.2024 року, тобто майже через два місяці з дня внесення відомостей до ЄРСР та отримання відповідного витягу.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції помилково ототожнено строк, протягом якого особа може звернутися із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та строк, протягом якого має бути сформований витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з дати внесення відомостей про особу, яка зникла безвісти за особливих обставин.

Пенсійний орган зазначає про недотримання позивачем вимог абзацу другого пункту 3 частини першої статті 45 Закону №1058, а саме - позивачу необхідно надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, датований числом через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В даному випадку - витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути датований 11.07.2024 року або пізнішою датою.

У разі отримання такого витягу, особа має можливість реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника протягом 12 місяців з дня оголошення годувальника зниклим безвісти та внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, а рішення від 28.08.2024 року №69 є правомірним та задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд також зазначає, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Разом з тим, термін «непрацездатний член сім`ї» включає в себе поняття особи, яка через досягнення пенсійного віку чи наявність інвалідності не може здійснювати трудову діяльність та самостійно заробляти на життя.

Доказів того, ОСОБА_1 , 1978 року народження, є непрацездатною особою матеріали справи не містять.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що у відповідності до вимог статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/24320/24 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/24320/24 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко