Справа № 756/11129/24
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Кобаля М.І., Мельничука В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Шевченка Олександра Борисовича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року, суддя Ткач М.М., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

У С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - Шевченко Олександр Борисович звернуся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №633 від 30 серпня 2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушененя, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ухвали судді Оболонського районного суду м. Києва від 20.09.2024 розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - Шевченко Олександр Борисович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційої інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

30.08.2024 офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено протокол №633 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1437, а саме, не з`явився по повістці на 08.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 12 год. 30 хв. 30.08.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , кабінет №622, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі.

У протоколі позивачем у графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, зазначено: «Я ОСОБА_1 ознайомився з протоколом. Я з ним не згоден. Від з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 не ухилявся. 08.07.2024 з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 02.08.2024 поновив, продовжив повістку у цьому ж ІНФОРМАЦІЯ_2».

30.08.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 виніс постанову № 633, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 не з`явився по повістці на 08.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому притягнутий до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до ч.1 п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Як вже зазначено колегією суддів вище, відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначено Закон та підзаконний акт, який порушив позивач, а також зазначено норму Закону, яка передбачає підповідальність за порушення зазначеного у протоколі Закону і підзаконного акту.

Проте, як убачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в останньому відсутнє посилання на норму Закону чи підзаконний акт, який порушено позивачем, лише зазначено стаття, яка передбачає відповідальність за правопорушення, що не узгоджується з чинним КУпАП.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а було викладено позицію, відповідно до якої: «постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень».

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення. Правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Стаття 283 КУпАП передбачає зміст постанови про вчинення адміністративного правопорушення.

Зокрема, постанова має містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;-відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Як убачається з оскаржуваної постанови від 30.08.2024, в останній відсутнє зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відтак, оскільки у постанові не зазначено нормативного акта, який порушив позивач, то зазначене унеможливлює визначити повний склад правопорушення та про чітку кваліфікацію правопорушення, за яке він була притягнута до адміністративної відповідальності.

Отже, колегія суддів вважає, що така постанова суб`єкта владних повноважень не може вважати законною та обґрунтованою, так як не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Щодо доводів скаржника про те, що позивач з`явився для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 , то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки до матеріалів справи скаржник не долучив жодного документу, який би свідчив, що він з`явився в ТЦК та поновив свої військово-облікові дані.

Водночас, окрім повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 02.08.2024 позивач не надав до справи жодного документу про поновлення ним військово-облікових документів.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_5 та закриття провадження в адміністративній справі.

Вирішуючи питання закриття провадження в адміністративній справі, колегія суддів звертає увагу на наступне.

До апеляційної скаги представником скаржника долучено довідку військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 09.11.2024.

Із позовної заяви убачається, що представник позивача у позовній заяві просить суд скасувати оскаржувану постанову, тоді як питання закриття провадження в адміністративній справі не зазначав.

Відповідно до вимог ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністратиний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог з урахуванням вимог ст. 286 КАС України, та ухвалити судове рішення, яким закрити провадження в адміністративній справі.

Щодо зазначення відповідачем у позовній заяві офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , то як убачається із позовної заяви позивач окремо позовних вимог до даної службової особи не заявляв і, окрім того, дана особа не виносина оскаржувану постанову, тоді як протокол, який було складено офіцером ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, не є рішенням суб`єкта владних повноважень і не може бути окремо оскаржений до суду.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Шевченка Олександра Борисовича задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №633від 30.08.2024, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою притягнуто до адміністратитвної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч .3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Мельничук В.П.