Справа № 480/5382/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2025 року Справа № 480/5382/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5382/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОТТ" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою суду від 14.11.2024 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ДОТТ" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення залишено без розгляду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2025 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДОТТ" задоволено. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 скасовано. Справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОТТ" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, направлено до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
17.02.2025 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду після розгляду в апеляційній інстанції.
Ухвалою суду від 19.02.2025 прийнято справу № 480/5382/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОТТ" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення до свого провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено по справі судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Сумській області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.77, п.82.1, п.82.4 ст.82, п.85.9 ст.85, пп.69.35, п.69 підр.10 розд. XX ПК України, згідно наказу від 02.11.2023 № 1597-кп, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "ДОТТ" за період діяльності 01.01.2019 по 30.09.2023 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період з 10.02.2012 по 30.09.2023 з питань дотримання вимог законодавства щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 11.12.2023 № 7819/18-28-07- 02-07/37970183/20, згідно якого в ході перевірки встановлено наступні порушення:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України.

Положеннями п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "ДОТТ" реалізував дизельне паливо у кількості 60683,58 кг на суму 3 334 203,36 грн сума податку на додану вартість (далі - ПДВ) становить 233394,23 грн (всього з ПДВ 3 567 597,59 грн.) наступним контрагентам: ТОВ "Нафтостройойл", фермерське господарство ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ "Біоеталон". Реалізація позивачем палива вказаним контрагентам підтверджується податковими накладними, товарно-транспортними накладними та акцизними накладними, відомості про які наведено у розділі 3.1.1.1 та 3.1.2.1 акту перевірки.

У той же час перевіркою встановлено, що позивачем не відображено у складі доходів кошти від операцій з реалізації наведеним контрагентам дизельного палива у кількості 60683,58 кг на загальну суму 3334203,36 грн.

Тобто, на порушення п.п.134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПК України ТОВ "ДОТТ" не відобразив у рядку 01 Декларації "Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" за 2022 рік кошти у сумі 3334203,36 грн.

Враховуючи наведене, контролюючим органом зроблено висновок про заниження ТОВ "ДОТТ" податку на прибуток по операціям з реалізації палива на суму 101 095,80, а саме: 561643,36 грн. (3334203,36 грн - 2 772 560 грн.) *18%.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що ТОВ "ДОТТ" у 2022 р. занижено фінансовий результат до оподаткування внаслідок: невірного визначення показника рядка 2180 "Інші операційні витрати" Звіту про фінансові результати ф-2 на суму 505401 грн невірного визначення показника рядка 2050 "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" Звіту про фінансові результати ф-2 на суму 315 544 грн.

Так, позивачем як до складу собівартості реалізованої продукції, так і до складу інших операційних витрат, віднесено витрати не підтверджені первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, у зв`язку з чим дані витрати не можуть бути достовірно оцінені (стор. 10-11 акту перевірки).

Таким чином, на порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України ТОВ "ДОТТ" завищено витрати у сумі 820 945 грн, внаслідок чого позивачем невірно визначено фінансовий результат до оподаткування та, як наслідок, суму податку на прибуток, яка підлягає сплаті.

Таким чином, ТОВ "ДОТТ" було занижено податок на прибуток по операціям з реалізації палива на суму 147 770,10 (820 945 грн.*18%).

Також перевіркою встановлено завищення задекларованих ТОВ "ДОТТ" показників Звіту про фінансові результати (форма № 2) у рядку 2180 "Інші операційні витрати" на суму 575 520 грн, в т.ч. за 2019 р. - 68080 грн, за 2020 р. - 79185 грн, за 2021 р. - 69895 грн, за 2022 р. - 358360 грн внаслідок безпідставного віднесення до їх складу витрат списаного на власні потреби дизельного палива, списання якого не підтверджено відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Згідно даних по рах.281 "Товари на складі" списання дизельного палива (талони) здійснювалась згідно актів списання, перелік яких наведено на стор. 13-14 акту перевірки.

Так, ТОВ "ДОТТ" здійснювало придбання дизельного палива по талонам у ТОВ "Біоетанол", ТОВ "Нафтотраннсойл", ТОВ "Нафтогаз Ресурс", ТОВ "Алмазцентр", ТОВ "Вест Кадр" та Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна".

При цьому, позивачем до перевірки не було надано відомість передачі під звіт талонів на паливно-мастильні матеріали (далі - ПММ), а також звітів матеріально відповідальної особи про використання талонів на ПММ разом із чеками реєстратора розрахункових операцій. Тобто документально не підтверджено придбання з метою подальшого використання для задоволення власних потреб та використання палива позивачем.

А тому суми витрат списаних паливно-мастильних матеріалів були враховані контролюючим органом при визначенні фінансового результату до оподаткування шляхом його збільшення.

Враховуючи наведене, контролюючим органом зроблено висновок про заниження ТОВ "ДОТТ" податок на прибуток по операціям з реалізації палива на суму 103593,60 грн (575520 грн.*18%).

Відповідно до п. 134.1.1 ст. 134.1 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

У п.п. 5, 6 розділу "Визнання витрат" Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Мінфіну від 19.01.2000 № 318, передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88) первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Статтею 9 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

При цьому, у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 280/1493/19 Верховний Суд дійшов до висновку про те, що господарські операції для визначення витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.

Крім того, у розумінні пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

При цьому, суд зазначає, що постачання паливо-мастильних матеріалів законодавством врегульовано з певними особливостями.

Так, відповідно до п.п.7.1 п.7 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою спільним наказом Мінпаливенерго, Мінекономіки, Мінтрансу та Держкомітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція) відпуск нафти споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів, а нафтопродуктів - на підставі договорів або за готівку.

Відповідно до Інструкції відпуск нафтопродуктів через АЗС може здійснюватися за готівку (пункт 10.3.1), за відомостями (за безготівковими розрахунками на підставі договорів між підприємством і споживачем) (пункт 10.3.2), за талонами (пункт 10.3.3), за платіжними картками (пункт 10.3.4).

Як встановлено судом, що пунктом 5.2. Договору на постачання нафтопродуктів № 0401/1 від 04.01.2021, укладеного ТОВ "ДОТТ" та ТОВ "Біоетанол" на постачання паливо-мастильних матеріалів, визначено, що "передача ПОКУПЦЮ товару за цим Договором здійснюється на АЗС ПОСТАЧАЛЬНИКА шляхом заправки автомобіля ПОКУПЦЯ при пред`явленні довіреними особами ПОКУПЦЯ талону/стреч-картки".

Відповідно до п. 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 (далі - Правила № 1442), термін "роздрібна торгівля пальним" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 № N 481/95-BP.

Так, у ст.1 Закону 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Відповідно п. 9 Правил № 1442, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Порядок здійснення розрахункових операцій визначений нормами Закону України "Про застосування розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР, згідно з п.п. 1, 2 ст.3 якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Для реєстрації розрахункових операцій на АЗС в Державному реєстрі реєстраторів розрахункових операцій зареєстровані спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати, які відповідають Технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, затверджених у додатку 7 до протокольного рішення Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27.06.2002 № 13 (далі - Технічні вимоги № 13), які забезпечують реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів. Відпуск нафтопродуктів операторами АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки без проведення реєстрації операції з відпуску технічно виключається.

Враховуючи вимоги Закону № 265/95-ВР, допустимим доказом операції з відпуску (продажу) пального на АЗС є розрахунковий документ, роздрукований реєстратором розрахункових операцій.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 12.11.2019 у справі № 620/4196/18 та від 09.12.2020 у справі № 460/212/19.

Таким чином, враховуючи наведене, суд зазначає, що реалізація палива на АЗС має здійснюватися із застосуванням зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи спеціалізованого РРО з роздрукуванням чеків установленої форми, який підтверджує факт відпуску пального з АЗС. При цьому, покупцеві видається фіскальний чек, навіть якщо при цьому не проводяться готівкові і безготівкові розрахунки, а пальне заправляють за талонами, паливними картками і відомостями.

Ухвалюючи це судове рішення, суд також керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Так, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням того, що позивачу слідує відмовити у задоволенні позовних вимог, питання щодо повернення йому судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "ДОТТ" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал