Справа № 200/1112/25
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року Справа№200/1112/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Щербініна Євгена Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов адвоката Щербініна Євгена Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з вимогою:

- зобов`язати Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції закрити виконавче провадження ВП №75439208 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області, відповідачем відкрито виконавче провадження щодо конфіскації предметів торгівлі, які були вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 23.01.2024. На даний час, виконавче провадження не закрито, оскільки працівникам виконавчої служби запроваджено дистанційну роботу поза межами адміністративної будівлі ДВС за місцем фактичного проживання із застосуванням електронних комунікацій і технологій. Позивач вказав, що через неналежне виконання службових обов`язків органами виконавчої служби вона не може розпоряджатися власним майном, оскільки відкрите ВП №75439208 фактично позбавляють її права на захист приватної власності та розпорядження власним майном при відсутності у неї на зберіганні вилучених предметів торгівлі.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що у зв`язку із запровадженням дистанційної роботи ДВС, та враховуючи положення Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985, не уявляється можливим здійснити заходи щодо розпорядження алкогольними напоями в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 03.03.2025 вирішено відкрити провадження в адміністративній справі та витребувати у сторін докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 .

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області вирішено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Конфіскувати в дохід держави предмети торгівлі, вилучені у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу огляду та вилучення від 23.01.2024 року, а саме: пиво «Оболонь» 15 п. -2,35 35,25л, горілку «Козацька рада» 5пл.- 0,5 -2,5л, пиво «Львівське» -24 пл.- 0,5 -12 л, які зберігаються в ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 515).

На підставі вказаної вище постанови суду, Добропільским відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 75439208 про конфіскацію у ОСОБА_1 в дохід держави предметів торгівлі, вилучених згідно протоколу огляду та вилучення від 23.01.2024 року, а саме: пиво «Оболонь» 15 п. -2,35 35,25л, горілку «Козацька рада» 5пл.- 0,5 -2,5л, пиво «Львівське» -24 пл.- 0,5 -12 л, які зберігаються в ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 515), яке відкрито 04.07.2024.

Факт вилучення виявлених речей для тимчасового зберігання підтверджується протоколом огляду та вилучення від 23.01.2024, квитанцією №515 від 23.01.2024 та не є спірним між сторонами.

На адвокатський запит щодо закриття виконавчого провадження №75439208, відповідач листом від 14.02.2025 повідомив про те, що з метою забезпечення належного виконання посадових обов`язків, працівникам запроваджено дистанційну роботу поза межами адміністративної будівлі ДВС за місцем фактичного проживання із застосуванням електронних комунікацій і технологій. Враховуючи ч.1 ст.40 , а також положення Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам ДВС, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2002 №985, здійснити заходи щодо розпорядження алкогольними напоями в порядку передбаченому діючим законодавством та відповідно закінчити ВП згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» не є можливим.

Отже, у зв`язку із запровадженням дистанційної роботи в Добропільскому відділлі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі дії у виконавчому провадженні №75439208 не проведені.

Спірним питання цієї справи є правомірність дій відповідача щодо не закриття виконавчого провадження ВП №75439208 відносно ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 9 Закону №1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 9 Закону №1404-VIII).

При цьому, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (ч. 5 ст. 9 Закону №1404-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення №2432/5) Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Включення позивача до зазначеного реєстру покладає на нього передбачені законом обмеження, на які він посилається в обґрунтування заявленого позову.

При цьому, згідно з пунктами 6, 7 розділу ХІ Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

Отже, чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, до яких, зокрема, відноситься закінчення виконавчого провадження.

Тобто, в разі відсутності у особи невиконаних майнових зобов`язань така особа не повинна перебувати в Єдиному реєстрі боржників з огляду на мету його ведення.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною 2 статті 39 Закону «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як встановлено судом, предметом виконавчого провадження №75439208 є конфіскація у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу огляду та вилучення від 23.01.2024, а саме: пиво «Оболонь» 15 п. -2,35 35,25л, горілку «Козацька рада» 5пл.- 0,5 -2,5л, пиво «Львівське» -24 пл.- 0,5 -12 л, які зберігаються в ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що відповідно до акта огляду місця події від 23.01.2024 виявлені предмети торгівлі вилучені та передані для тимчасового зберігання до ВП №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області, що також підтверджується квитанцією №515.

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що позивач не має у своєму розпорядженні зазначених вище предметів торгівлі, які передано для тимчасового зберігання до ВП №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області згідно з актом огляду місця події від 23.01.2024.

Отже, наведені вимоги статті 39 Закону №1404-VІІІ відповідачем не дотримано.

Підставою для відмови у закінченні виконавчого провадження відповідачем зазначена неможливість здійснити заходи щодо розпорядження алкогольними напоями щодо яких прийнято судове рішення про конфіскацію.

Однак, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 62 Закону №1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, належні дії щодо виконання рішення суду про конфіскацію майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби.

Суд погоджується з твердженнями позивача щодо відсутності у нього зобов`язання вчинення дій, спрямованих на виконання рішення в частині конфіскації майна, і безпосереднє виконання рішення в цій частині не залежить від його волі, оскільки він не має правових підстав розпорядитися конфіскованим майном, що вилучене в нього в межах виконавчого провадження, в тому числі здійснити його знищення.

Проте, тривале невиконання рішення щодо конфіскації майна за відсутності обов`язку позивача у його виконанні зумовлює наявність відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників та обмеження його прав.

Суд зазначає, що оскільки у позивача відсутні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання постанови суду в частині конфіскації, а такі зобов`язання покладено виключно на орган державної виконавчої служби, позивач не може бути боржником відповідно до частини 2 статті 15 Закону №1404-VIII.

Отже, відкрите виконавче провадження №75439208 відносно ОСОБА_1 підлягає закінченню відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», наслідком чого є виключення відомостей щодо позивача з Єдиного реєстру боржників.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі викладеного вище, суд, з урахуванням положень статті 9 КАС України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження №75439208 відносно ОСОБА_1 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи, позивачем за подання цього адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн (1211,20 грн*0,8).

Таким чином, ураховуючи, що фактично позовні вимоги задоволено, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И РІ Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчити виконавче провадження ВП №75439208 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: Донецька, область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному ст. 297 КАС України.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв