Справа № 314/5563/24
Суддя: Капітонов Є. М.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/5563/24
Провадження № 2-а/314/20/2025
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Капітонова Є.М.,

секретар судового засідання Дерко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вільнянськ адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача Шевченко К.О. від імені позивача ОСОБА_1 звернулася до Вільнянського районного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Постановою №5166 від 04.11.2024 року (далі - Постанова) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) Підставою для винесення Постанови слугував протокол №5166 від 29.10.2024 року про адміністративне правопорушення (далі по тексту Протокол), складений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_2 .

29.10.2024 року ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подання заяви про надання відстрочки від мобілізації в особливий період у зв`язку з інвалідністю. При наданні документів (заяви з додатками) про надання відстрочки від мобілізації в особливий період у зв`язку з інвалідністю до ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 5166 від 29.10.2024 року в якому було зазначено, що в процесі звіряння облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушує правила військового обліку визначені п.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме не поновив свої облікові дані в зазначений період до 16.0.72024, відповідно до Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року. З даним протоколом ОСОБА_1 не погодився, оскільки у 2022 році у березні місяці він особисто приходив до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення своїх облікових даних, внесення відповідних змін до реєстру військовозобов`язаних, що підтверджується печаткою ІНФОРМАЦІЯ_3 в його військовому квитку від 01.03.2022 року. Коли позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у березні 2022 року, уповноважені особи перевіряли усі персональні дані військовозобов`язаного, вносили їх у реєстр військовозобов`язаних. Жодних зауважень відносно його персональних даних, або їх неповної інформації в реєстрі військовозобов`язаних позивачу не повідомлялося. Про дані обставини уповноважена особа, яка складала протокол була попереджена але не звертаючи увагу на усі доводи та заперечення позивача що він оновлював свої дані, усе одно склав протокол. При цьому, замість пояснень ОСОБА_1 уповноважена особа зазначив, що праворушник відмовляється від отримання копії протоколу, від ознайомлення з протоколом та від надання пояснень у присутності свідків. Хочу звернути увагу, що прізвища свідків в протоколі також не зазначено, оскільки при складанні протоколу жодних сторонніх осіб залучених у якості свідків у кабінеті не було, відеофіксація також не велася. Повістка/повідомлення щодо часу, місця та дати розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу не видавалася та не надсилалася поштою. Після такої неприємної розмови про те, що ОСОБА_1 нібито є правопорушником, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 все ж таки було прийнято заяву та документи, які позивач приніс для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за наявності у нього інвалідності, та повідомлено про те, що 05.11.2024 року йому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання відповіді щодо розгляду заяви про надання відстрочки. 05.11.2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання довідки про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Жодного повідомлення про те, чи буде в подальшому розглядатися справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не повідомлялося, повісток/повідомлень не виписувалося та не вручалося. Про існування Постанови № 5166 позивач дізнався лише у грудні місяці, отримавши оскаржувану Постанову поштою 05.12.2024 року. Ознайомившись з Постановою після її отримання, позивач зрозумів, що розгляд справи було проведено за його відсутності без належного повідомлення про час та місце розгляду, та не надано право скористуватися правами передбаченими ч. 1 ст.268 КУпАП. Згідно оскаржуваної Постанови №5166 про адміністративне правопорушення від 04.11.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП вбачається, що 29.10.2024 року уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол №5166 від 29.10.2024 року про адміністративне правопорушення. В Постанові також зазначено, що 29.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в процесі звіряння облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушує правила військового обліку визначені п. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.1, п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3633-ХІ, а саме не оновив свої військово облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності закону (тобто у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 р. включно) не уточнив адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти ( за наявності) та інші персональні дані відповідно до витягу з АІКС «Оберіг», своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати постанову № 5166 від 04.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП

Позивач та представник позивача в судові засідання не з`явилися, але у позовній заяві представник позивача просив суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою судді від 20.12.2025 відкрито провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч.1 ст.205 КАС України не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Суд, переглянувши справу за наявними у ній доказами у їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Постановою №5166 від 04.11.2024 року (далі - Постанова) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) Підставою для винесення Постанови слугував протокол №5166 від 29.10.2024 року про адміністративне правопорушення (далі по тексту Протокол), складений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_2 .

29.10.2024 року ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подання заяви про надання відстрочки від мобілізації в особливий період у зв`язку з інвалідністю. При наданні документів (заяви з додатками) про надання відстрочки від мобілізації в особливий період у зв`язку з інвалідністю до ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_1 було складено Протокол про адміністративне правопорушення № 5166 від 29.10.2024 року в якому було зазначено, що в процесі звіряння облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушує правила військового обліку визначені п.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме не поновив свої облікові дані в зазначений період до 16.0.72024 року, відповідно до Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року. З даним протоколом ОСОБА_1 не погодився, оскільки у 2022 році у березні місяці він особисто приходив до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення своїх облікових даних, внесення відповідних змін до реєстру військовозобов`язаних, що підтверджується печаткою ІНФОРМАЦІЯ_3 в його військовому квитку від 01.03.2022 року. Коли позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у березні 2022 року, уповноважені особи перевіряли усі персональні дані військовозобов`язаного, вносили їх у реєстр військовозобов`язаних. Жодних зауважень відносно його персональних даних, або їх неповної інформації в реєстрі військовозобов`язаних позивачу не повідомлялося. Про дані обставини уповноважена особа, яка складала протокол була попереджена але не звертаючи увагу на усі доводи та заперечення позивача що він оновлював свої дані, усе одно склав протокол. При цьому, замість пояснень ОСОБА_1 уповноважена особа зазначив, що праворушник відмовляється від отримання копії протоколу, від ознайомлення з протоколом та від надання пояснень у присутності свідків. Хочу звернути увагу, що прізвища свідків в протоколі також не зазначено, оскільки при складанні протоколу жодних сторонніх осіб залучених у якості свідків у кабінеті не було, відеофіксація також не велася. Повістка/повідомлення щодо часу, місця та дати розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу не видавалася та не надсилалася поштою. Після такої неприємної розмови про те, що ОСОБА_1 нібито є правопорушником, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 все ж таки було прийнято заяву та документи, які позивач приніс для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за наявності у нього інвалідності, та повідомлено про те, що 05.11.2024 року йому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання відповіді щодо розгляду заяви про надання відстрочки. 05.11.2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання довідки про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Жодного повідомлення про те, чи буде в подальшому розглядатися справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не повідомлялося, повісток/повідомлень не виписувалося та не вручалося. Про існування Постанови № 5166 позивач дізнався лише у грудні місяці, отримавши оскаржувану Постанову поштою 05.12.2024 року. Ознайомившись з Постановою після її отримання, позивач зрозумів, що розгляд справи було проведено за його відсутності без належного повідомлення про час та місце розгляду, та не надано право скористуватися правами передбаченими ч. 1 ст.268 КУпАП. Згідно оскаржуваної Постанови №5166 про адміністративне правопорушення від 04.11.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП вбачається, що 29.10.2024 року уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол №5166 від 29.10.2024 року про адміністративне правопорушення. В Постанові також зазначено, що 29.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в процесі звіряння облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушує правила військового обліку визначені п. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.1, п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3633-ХІ, а саме не оновив свої військово облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності закону (тобто у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 р. включно) не уточнив адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти ( за наявності) та інші персональні дані відповідно до витягу з АІКС «Оберіг», своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Із доданої позивачем до позовної заяви копії даної постанови вбачається, що йому така не була відповідачем вручена в день її винесення, про що свідчить відсутність його підпису про її отримання чи відомості про відмову її отримання.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ст.65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку

Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Крім того, ст.210-1 ч.3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст.210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 року у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17, від 06.02.2020 року у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки: «………закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення…….».

З огляду на матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що оскаржувана постанова була винесена без повідомлення позивача. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі позивача.

Відповідачем доказів на спростування зазначених обставин не надано, не подано відзиву на позовну заяву, що вказує на те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Таким чином, з наявних у справі матеріалів судом встановлено, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів ч.1 ст.268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі № 591/2794/17 та від 21.05.2020 року у справі № 286/4145/15-а дійшов наступного висновку: «………факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу….».

Отже, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм ч.1 ст.268 КУпАП, що у свою чергу виключало можливість розгляду справи.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Як свідчать обставини справи, відносно ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, в якій зазначено, що правопорушник не виконав обов`язку щодо оновлення військово-облікових даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Проте, можливість щодо отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи існує, а тому застосування у такому випадку заходів відповідальності є грубим порушенням законодавства України, що прямо визначено у примітці до ст.210 КУпАП.

З копії довідки №1/4/9120 від 06.11.2024 районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким позивача визнано в установленому порядку особами з інвалідністю на строк до 07.02.2025 та йому надано відстрочку на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» .

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги обов`язок відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів ч.1 ст.268 КУпАП виключало можливість розгляду даної справи та є самостійною, безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності, тому вважає, що позовні вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню, шляхом скасування постанови, а провадження у справі слід закрити.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 605, 60 грн. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 605, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 90, 139, 269, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати постанову № 5166 про адміністративне правопорушення від 04.11.2024, винесену ІНФОРМАЦІЯ_4 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. (сімнадцяти тисяч грн. 00 коп.), а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку спрощеного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

День складення повного судового рішення 26.03.2025.

Суддя:Є. М. Капітонов

26.03.2025