Справа № 280/418/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Справа № 280/418/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи Бердянська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі державного реєстратора Прилипко Олени Володимирівни, Галіціна Вікторія Леонідівна, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Міністерства юстиції України (далі відповідач, Мінюст), треті особи Бердянська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області (далі Бердянська МВА), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі державного реєстратора Прилипко Олени Володимирівни, ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 січня 2025 року № 15/7 «Про відмову в задоволені скарги»;

зобов`язати Міністерство юстиції України забезпечити новий розгляд скарги заступника начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області Олександра Пасічника, зареєстрованої 28 жовтня 2024 року за №СК-5291-24, відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128.

Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не було належним чином розглянуто його скаргу та прийнято необґрунтоване рішення про відмову у її задоволенні. Позивач зазначає, що державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради не дотримався вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та зобов`язаний був прийняти рішення про відмову у державній реєстрації за заявою ОСОБА_3 стосовно Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області (), а Міністерство юстиції України, при розгляді скарги не звернуло на це уваги. Позивач зазначає, що згідно наказу начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області від 12.08.2024 №101, ОСОБА_3 не має права на звернення до державного реєстратора із заявою про внесення змін до реєстру, змінювати кадрову структуру, звільняти співробітників чи проводити нові призначення. Його повноваження обмежуються виключно забезпеченням стабільної роботи військової адміністрації до моменту офіційного призначення нового начальника відповідним розпорядженням Президента України. Позивач зазначає, що під час розгляду скарги Мін`юстом не здійснено аналіз доводів позивача та не надано оцінку щодо застосування/неврахування вимог ст. 4, 11 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (щодо обрання начальника військової адміністрації або покладання обов`язків начальника на іншу особу виключно Президентом України), тобто про застосування спеціального Закону, який визначає правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану. Також, позивач вказував на порушення строків розгляду його скарги та надання йому інформації за результатами розгляду скарги. З урахуванням викладеного у позовній заяві та додаткових поясненнях позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що від заступника начальника Бердянської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області Пасічника О.В. надійшла скарга на дії державного реєстратора щодо реєстраційної дії внаслідок якої змінено відомості про керівника та додано нові відомості про представника Бердянської МВА Матвієнка Миколи Яковича. Відповідач зазначає, що за результатами розгляду скарги відповідачем було встановлено, що державному реєстратору Прилипко О.В. для проведення оскаржуваної реєстраційної дії було подано документи, комплектність, зміст та форма яких відповідали вимогам, що встановлені статтею 15, частиною другою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», частиною першою Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та статтею 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а відповідно підстави для задоволення скарги були відсутні.

Також, представник відповідача вказував на те, що Державний реєстратор ненаділений повноваженнями встановлювати достовірність даних, зазначених у документах, а тільки зобов`язаний перевіряти подані йому документи на їх відповідність вимогам законодавства, таким чином всі подані документи відповідали вимогам статті 15 та частині десятій статті 17 Закону про реєстрацію. На підставі Розпорядження Президента України від 16.10.2024 №109/2024-рп було внесені зміни в відомості про керівника - начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області в частині обмеження щодо представництва юридичної особи. Відповідно до розділу II Розподілу обов`язків перший заступник начальника Бердянської МВА виконує обов`язки начальника Бердянської МВА у разі його відсутності. Згідно наказу №34 від 22.02.2024 ОСОБА_3 було призначено на посаду першого заступника начальника Бердянської МВА, таким чином останній приступив до виконання обов`язків відповідно до наказу. 18.10.2024 ОСОБА_3 було внесено до Єдиного державного реєстру, як особу, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи. Відповідач зазначає, що державний реєстратор під час проведення реєстраційної дії дотримався положень чинного законодавства України, а відповідно підстави для задоволення скарги та скасування реєстраційної дії відсутні. Також, відповідач вказував на те, що ним було дотримано передбачених чинним законодавством України строків розгляду скарги позивача. З урахуванням викладеного у відзиві/запереченнях, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Бердянської МВА у наданих поясненнях проти задоволення позовних вимого заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що наказом начальника Бердянської МВА В.Галіціної від 22 лютого 2024 року №34 було призначено ОСОБА_3 на посаду першого заступника начальника Бердянської МВА з 26 лютого 2024 року на період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування. Зазначає, що розпорядженням Президента України №109/2024-рп від 16.10.2024 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області» було звільнено ОСОБА_2 з посади начальника Бердянської МВА. Представник третьої особи зазначає, що згідно Глави II «Розподілу обов`язків», перший заступник начальника Бердянської МВА виконує обов`язки начальника Бердянської МВА в разі його відсутності. Враховуючи звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Бердянської МВА на підставі Розпорядження Президента України №109/2024-рп від 16.10.2024, керуючись наказом Бердянської МВА від 12 серпня 2024 року №101 «Про розподіл обов`язків», 17.10.2024 до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради було подано відповідні документи з метою державної реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також, представник третьої особи вказував на те, що виконання обов`язків начальника Бердянської МВА у зв`язку з його постійною відсутністю (звільнення), першим заступником начальника Бердянської МВА, повністю узгоджується з Законом України «Про правовий режим воєнного стану», законами України, які регулюють повноваження відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, а також внутрішніми нормативними документами, затвердженими Бердянською МВА. З урахуванням викладеного у поясненнях представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що Розпорядженням Президента України №109/2024-рп від 16.10.2024 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області» було звільнено ОСОБА_2 з посади начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області.

18.10.2024 державним реєстратором Прилипко О.В. проведено реєстраційну дію №004052977 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», внаслідок якої змінено відомості про керівника та додано відомості про представника Бердянської МВА - Матвієнка М.Я.

Позивач вважаючи, що у державного реєстратора не було правових підстав для проведення реєстраційної дії, звернувся до Мінюсту зі скаргою.

02.01.2025 Міністерством юстиції України видано наказ №15/7 «Про відмову у задоволенні скарги», яким вирішено відмовити у задоволенні скарги заступника начальника Бердянської МВА Олександра Пасічника від 24.10.2024 у зв`язку з тим, що реєстраційна дія від 18.10.2024 №004052977 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведена державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Прилипко Оленою Володимирівною щодо Бердянської МВА (), відповідає законодавству у сфері державної реєстрації.

Підстава: висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.11.2024.

Позивач, не погодившись рішення щодо відмови у задоволенні скарги, звернувся з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі Закон №755-IV).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону №755-IV, державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно пунктів 1-4 частини 2 статті 6 Закону №755-IV, державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє наявність у Єдиному державному реєстрі заборони вчинення реєстраційних дій; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25 Закону №755-IV, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації.

Пунктом 6 частини 2 статті 25 Закону №755-IV, передбачено, що порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації.

Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що державний реєстратор мала відмовити у проведені реєстраційної дії щодо Бердянської МВА на підставі п.1, п.5 ч.1 ст.28 Закону №755-IV.

Відповідно до п.1, п.5 ч.1 ст.28 Закону №755-IV, підставами для відмови у державній реєстрації є те, що документи подано особою, яка не має на це повноважень та документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що основними доводами позивача щодо протиправності спірного наказу є те, що відповідач під час розгляду скарги не встановив, що ОСОБА_3 , як перший заступник начальника Бердянської МВА, не мав права на звернення до державного реєстратора із заявою про внесення змін до Реєстру щодо Бердянської МВА, оскільки повноваження щодо призначення керівника військової адміністрації належать виключно Президенту України.

Суд зазначає, що Закон України «Про правовий режим воєнного стану», визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 1 Закон України «Про правовий режим воєнного стану», визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації.

Начальником військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) може бути призначений відповідний сільський, селищний, міський голова.

Частиною 7 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», визначено, що безпосереднє керівництво військовими адміністраціями здійснюють їхні начальники.

Отже, відповідно до приписів Закону України «Про правовий режим воєнного стану», до повноважень Президента України віднесено вирішення питання утворення військової адміністрації та призначення начальника військової адміністрації, який здійснює безпосереднє керівництво такою військовою адміністрацією.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента від 18.08.2022 №587/2022 «Про утворення військової адміністрації» утворено Бердянську міську військову адміністрацію Бердянського району Запорізької області.

Розпорядженням Президента України №147/2022-рп від 18.08.2022 «Про призначення В. Галіціної начальником Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області», призначено ОСОБА_2 начальником Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області.

Разом з тим, розпорядженням Президента України №109/2024-рп від 16.10.2024 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області», звільнено ОСОБА_2 з посади начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у розпорядженні Президента України №109/2024-рп від 16.10.2024 відсутня інформація про призначення нового очільника Бердянської МВА чи особу на яку тимчасово покладено виконання обов`язків начальника Бердянської МВА.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки Бердянську МВА не було ліквідовано, то є очевидним, що хтось має здійснювати керівництво її діяльності.

Суд зазначає, що наказом начальника Бердянської МВА від 12.08.2024 №101 затверджено розподіл обов`язків начальника Бердянської МВА, першого заступника Бердянської МВА, заступника начальника Бердянської МВА та керівника апарату Бердянської МВА в новій редакції.

Розділом ІІ Розподілу обов`язків визначено, що перший заступник начальника Бердянської МВА, серед іншого виконує обов`язки начальника Бердянської МВА у разі його відсутності.

Судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що на дату виникнення спірних правовідносин ОСОБА_3 обіймав посаду першого заступника начальника Бердянської МВА.

18.10.2024 першим заступником начальника Бердянської МВА ОСОБА_3 видано наказ №129 «Про виконання обов`язків», відповідно до пункту 1 якого, з 18.10.2024 ОСОБА_3 приступив до виконання обов`язків Бердянської МВА.

Отже, суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_3 фактично виконував обов`язки начальника Бердянської МВА, а відповідно мав повноваження на звернення до державного реєстратора з питань проведення реєстраційних дій щодо Бердянської МВА.

При цьому, посилання позивача на те, що повноваження ОСОБА_3 обмежуються виключно забезпеченням стабільної роботи військової адміністрації до моменту офіційного призначення нового начальника відповідним розпорядженням Президента України, є безпідставними, оскільки чинне законодавство України, зокрема і Закон України «Про правовий режим воєнного стану», не містить таких застережень.

Суд зазначає, що Закон України «Про правовий режим воєнного стану» конкретно не визначає хто з посадових осіб військової адміністрації керує нею у разі звільнення Президентом України начальника МВА та не призначення одночасно з цим нового начальника.

Водночас, статтею 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», визначено, що у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов`язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня.

За таких обставин, з урахуванням положень Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та наказу начальника Бердянської МВА від 12.08.2024 №101, яким затверджено розподіл обов`язків начальника Бердянської МВА, першого заступника Бердянської МВА, заступника начальника Бердянської МВА та керівника апарату Бердянської МВА в новій редакції, суд дійшов висновку, що перший заступник начальника Бердянської МВА ОСОБА_3 обґрунтовано взяв на себе виконання повноважень начальника Бердянської МВА до дня призначення Президентом України нового начальника військової адміністрації.

При цьому, суд звертає увагу на те, що перший заступник Бердянської МВА ОСОБА_3 , у зв`язку із звільненням начальника Бердянської МВА ОСОБА_2 , не набув статусу начальника Бердянської МВА, а лише тимчасово виконує його повноваження, до призначення у встановленому порядку нового начальника, що не суперечить положенням Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Стосовно посилань позивача на приписи частини 2 статті 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Президент України у період дії воєнного стану може прийняти рішення про відсторонення від займаної посади посадової особи, призначення на посаду та звільнення з посади якої віднесено до його повноважень, та покладення на відповідний період виконання обов`язків на іншу особу. Особа, на яку покладається виконання обов`язків відповідно до цієї частини, повинна відповідати вимогам, визначеним законом для зайняття відповідної посади, з урахуванням положень цього Закону.

Отже, частина 2 статті 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» наділяє Президента України правом, у разі прийняття рішення про відсторонення від займаної посади посадової особи військової адміністрації (призначення/звільнення якої віднесено до його компетенції) на відповідний період покласти виконання обов`язків на іншу особу.

Разом з тим, у спірному випадку Президентом України рішення про відсторонення начальника Бердянської МВА від займаної посади не приймалось, оскільки начальника Бердянської МВА було звільнено з займаної посади.

По-друге, частина 2 статті 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» наділяє Президента України правом, а не обов`язком, визначити посадову особу, яка буде виконувати повноваження посадової особи, яку відсторонено.

В даному випадку, Президент України під час звільнення начальника Бердянської МВА ОСОБА_2 не визначав особу, яка буде тимчасово виконувати її повноваження, а тому посадові особи Бердянської МВА мали керуватися загальними нормами та положеннями зміст яких судом наведено вище.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем не було належним чином досліджено обставини прийняття державним реєстратором рішення про проведення реєстраційної дії, суд зазначає, що такі доводи спростовується матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що відповідачем досліджувались, як документи які подавались для проведення реєстраційної дії, так і наявність підстави для їх прийняття чи відхилення державним реєстратором, жодних порушень з боку відповідача щодо порядку розгляду скарги позивача судом не встановлено.

Стосовно посилань позивача на те, відповідачем було несвоєчасно розглянуто його скаргу, суд зазначає, що зазначена обставина не може бути самостійною підставою для прийняття судом рішення про скасування наказу Мінюсту, який прийнято із дотримання положень чинного законодавства України.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем належним чином було розглянуто скаргу ОСОБА_1 на дії державного реєстратора та прийнято за результатами її розгляду обґрунтоване рішення, яке ґрунтується на положеннях чинного законодавства України.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, буд.13, ) треті особи Бердянська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.164, ), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі державного реєстратора Прилипко Олени Володимирівни (69036, м.Запоріжжя, пр.Маяковського, буд.20а, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова