Справа № 200/433/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Справа№200/433/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Військової частини НОМЕР_1 ;

ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Колесніченко Інну Володимирівну, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування відстрочки, яка надавалася позивачу;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації» в частині призову на службу по мобілізації солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника в/ч НОМЕР_1 про зарахування до особового складу в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язати уповноважену особу/посадову особу в/ч НОМЕР_1 видати наказ, яким виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з дня набрання рішення суду законної сили.

Також разом із адміністративним позовом позивачем до суду подано заяву про забезпечення адміністративного позову (а.с. 1-24, 63-71).

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачам надати суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення на позов; зобов`язано відповідачів надати додаткові доказі по справі: в/ч НОМЕР_1 - копії матеріалів з особової справи позивача, в тому числі наказ начальника військової частини НОМЕР_1 про зарахування до особового складу в/ч солдата ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 - копію рішення комісії про скасування відстрочки, яка надавалась позивачу з доказами його надсилання позивачу; ІНФОРМАЦІЯ_6 - копію особової справи позивача разом з усіма наявними в ній документами (а.с. 118-119).

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задоволено частково: заборонено в/ч НОМЕР_1 в особі його посадових осіб вчиняти дії щодо переміщення ОСОБА_1 для проходження в/ч до інших в/ч до набрання законної сили судовим рішення у даній справі (а.с. 120-121).

Ухвалою суду від 28 січня 2025 року виправлено помилку в ухвалі суду від 24 січня 2025 року про відкриття провадження у справі (а.с. 134).

31 січня 2025 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позов та частина документів, витребуваних ухвалою суду про відкриття провадження, при цьому копію рішення комісії про скасування наданої позивачу відстрочки суду не надано (а.с. 139-148).

3 лютого 2025 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позов; витребувані ухвалою суду додаткові докази по справі, при цьому копію особової справи позивача разом з усіма наявними в ній документами суду не надано (а.с. 149-157).

24 лютого 2025 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 159-162).

У період з 14 лютого по 3 березня 2025 року суддя перебувала на лікарняному.

Ухвалою суду від 4 березня 2025 року призначено судове засідання з розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову на 7 березня 2025 року (а.с. 171).

4 березня 23025 року від позивача надійшли додаткові докази та пояснення щодо заяви в/ч НОМЕР_1 про скасування заходів забезпечення позову та щодо суті спірних правовідносин (а.с 181-191, 192-200).

Ухвалою суду від 6 березня 2025 року відмовлено у задоволені заяви представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 213).

Ухвалою суду від 7 березня 2025 року відмовлено в/ч НОМЕР_1 у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 219-221).

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Станом на час прийняття даного рішення в/ч НОМЕР_1 правом надати відзив на позов не скористалась, витребувані ухвалою суду від 24 січня 2025 року документи суду не надала.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: […] 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; […] 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; […] 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; […].

Згідно з ч.ч. 1, 2, ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 9 ст. 80 КАС України визначено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами […].

Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, а також беручи до уваги не надання першим відповідачем всіх витребуваних судом документів, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.

В обґрунтування позовних вимог у позові та додаткових поясненнях, наданих позивачем, зазначено наступне.

З 1 грудня 2024 року позивач перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 центр підготовки підрозділів) та належить до категорії обліку «військовослужбовець» (військове звання «солдат»).

З 2 листопада 2021 року позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного та роздруківками із застосунку «Резерв+».

На підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481 позивач знятий з військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 як призваний на військову службу під час мобілізації, про що представнику позивача було повідомлено листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 січня 2025 року № 07/128.

Відповідно до відмітки на штампі у військовому квитку позивача, 30 листопада 2024 року його було взято на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_8 та знято з військового обліку 1 грудня 2024 року.

Отже, станом на 30 листопада 2024 року позивач одночасно перебував на військовому обліку в двох ТЦК та СП в ІНФОРМАЦІЯ_7 та в ІНФОРМАЦІЯ_8 , що, на переконання позивача, є порушенням чинного законодавства.

Позивач зазначає, що в Рівненській області не має ані зареєстрованого, ані фактичного місця проживання, ані місця роботи.

Як на момент подання позову так і на момент призову на військову службу (1 грудня 2024 року) позивач є здобувачем освіти денної форми навчання та має право на відстрочку від мобілізації до 30 червня 2026 року згідно із абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була оформлена ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач наполягає, що його мобілізація відбулась незаконно, так як відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» здобувачі освіти денної форми навчання призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають.

Також позивач зазначає, що у листі ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 січня 2025 року № 07/128 вказано, що позивачу ІНФОРМАЦІЯ_5 скасовано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 2 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», хоча ця норма передбачає підстави для зняття військовозобов`язаних з військового обліку, а не для скасування відстрочки.

Зауважує, що відповідно до п. 65 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у разі втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення, про що повідомляється заявнику письмово не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення за відповідною формою.

Ані втрати, ані зміни підстав надання позивачу відстрочки від призову на військову службу піл час мобілізації не відбулось; жодного повідомлення про прийняття рішення відповідною комісією про скасування (зміни) відстрочки позивач не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_6 під час призову позивача на військову службу знав про чинну відстрочку, оскільки інформація про неї відображалася у військово-обліковому документі позивача в застосунку «Резерв+».

Разом із цим позивача було протиправно направлено на проходження ВЛК (військовозобов`язаних, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не завершився, на медичний огляд не направляють, крім випадків прийняття їх на військову службу за контрактом).

Щодо посилань першого відповідача на Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, то вказаний Порядок був прийнятий вже після надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації, отже ОСОБА_1 не мав подавати заяву про надання відстрочки, передбачену Порядком № 560.

Довідка ВЛК № 355/12 від 29 листопада 2024 року, згідно з якою позивач є придатним до військової служби, складена із порушенням нормативно-правових вимог позивачем не було здано жодних аналізів, не проведено жодних медичних досліджень, наявність яких є обов`язковою для висновку про придатність військовозобов`язаного до військової служби, крім того всіма лікарями комісії підтверджено, що ОСОБА_1 «від огляду відмовився».

На переконання позивача відмова від медичного обстеження унеможливлює прийняття ВЛК постанови про придатність чи непридатність особи до військової служби, отже, позивач є таким, що не пройшов медичне обстеження військово-лікарською комісією.

Беручи до уваги зазначене, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації» в частині призову позивача на службу по мобілізації та похідний від нього наказ начальника військової частини НОМЕР_1 про зарахування позивача до особового складу військової частини, а також рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 та СК про скасування наданої позивачу відстрочки у зв`язку з мобілізацією, є протиправними та підлягають скасуванню.

Також позивач зазначив, що скасування спірних наказів без прийняття рішення про звільнення позивача з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту порушеного права позивача, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 1-14, 193-200).

У відзиві на позов ІНФОРМАЦІЯ_6 заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) ТЦК та СП (відокремлених відділах) утворюються комісії, які вивчають отримані заяви про надання відстрочки та підтвердні документи.

Згідно з абз. 5 п. 60 зазначеного Порядку у редакції від 4 жовтня 2024 року у разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка, за формою, визначеною у додатку 6, про відстрочку із зазначенням у ній строку такої відстрочки.

Відповідно до абз. 1 п. 62 вказаного Порядку здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту», для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) ТЦК та СП довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9.

Повістка ІНФОРМАЦІЯ_4 від 6 травня 2024 року № 1250 не є документом, що підтверджував наявність у ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, також не є таким документом і студентський квиток від 1 жовтня 2023 року серії НОМЕР_3 , тому призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації був законним, оскільки останній не мав відстрочки від призову.

ОСОБА_1 не здійснив у відповідності до Порядку № 560 дій, які були необхідні для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, що суперечить позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 січня 2024 року № 280/6033/22, від 1 жовтня 2024 року № 160/10728/23, де вказано, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом.

Перед призовом на військову службу ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську експертизу та був визнаний придатним до військової служби. Відмова позивача від оглядів лікарями та відсутність скарг на стан здоров`я свідчили про впевненість ОСОБА_1 у своїй придатності до військової служби.

Зазначено також, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з основної діяльності) «Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації» від 1 грудня 2024 року № 481 не може бути скасованим, адже являється ненормативним правовим актом й характеризується одноразовим застосуванням (його дія вичерпується моментом призову особи на військову службу під час мобілізації).

Вказаний наказ утворив триваючий стан публічно-правових відносин щодо проходження ОСОБА_1 військової служби за призовом під час мобілізації і завершення цього стану можливе лише ухваленням індивідуального акту протилежного характеру, а саме: наказу про звільнення з військової служби з підстав, які передбачені ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 149-151).

У відзиві на позов ІНФОРМАЦІЯ_5 також заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

Завданнями ТЦК та СП відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці […], забезпечення […] ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (РТЦК та СП), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, […].

ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами) військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з 6 травня 2024 року по 30 червня 2026 року.

На підставі витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 № 481 від 1 грудня 2024 року позивач знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 як призваний на військову службу під час мобілізації.

На підставі абз. 2 п. 2. ч. 5 ст. 37 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» позивачу ІНФОРМАЦІЯ_5 скасовано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 139-140).

Військова частина НОМЕР_1 правом надати відзив на позов не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_9 , є громадянином України згідно з паспортом серії НОМЕР_4 від 1 жовтня 2014 року, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання відповідно до витягу з реєстру Покровської територіальної громади № 2025/000559501 від 15 січня 2025 року: АДРЕСА_1 (а.с. 18-22).

Перший відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 , є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_11 без статусу юридичної особи та належним відповідачем у справі (а.с. 152, 155).

Другий відповідач, Військова частина НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_3 , є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 159).

Третій відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_4 , є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_13 без статусу юридичної особи та належним відповідачем у справі (а.с. 145).

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_9 від 2 листопада 2021 року позивач взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_14 , має військове звання «солдат», склад «рядовий», військово-облікова спеціальність «790 037А» [Згідно з Переліком військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України (перші три цифри), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 вересня 2020 року № 317: розділ 8: «Спеціальності з експлуатації, ремонту і зберігання озброєння, боєприпасів, техніки. Спеціальності логістич-ного забезпечення: підрозділ 8.12: Спеціальності з експлуатації автомобільної техніки; код «790» - Перевезення автомобільним транспортом]; придатний до військової служби, на обліку призовників не перебував, військово-лікарською комісією Покровського РТЦК Донецької області 27 жовтня 2021 року визнаний придатним до військової служби (а.с. 23).

Згідно з довідкою ВСП [відокремлений структурний підрозділ] «Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» № 25.01-20/171 від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 з 1 вересня 2023 року по теперішній час навчається у ВСП «Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» (перший рівень акредитації) на І курсі денного відділення за спеціальністю «Агрономія»; строк закінчення навчального закладу - червень 2026 року (а.с. 56).

Згідно з довідкою ВСП «Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» № 25.01-20/256 від 5 грудня 2024 року ОСОБА_1 з 1 вересня 2023 року по теперішній час навчається у ВСП «Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» (перший рівень акредитації) на І курсі денного відділення за спеціальністю «Агрономія»; строк закінчення навчального закладу червень 2026 року (а.с. 57).

Відповідно до витягу з наказу ВСП «Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» від 21 серпня 2023 року № 25.01-01/38 «Про зарахування на навчання», на підставі Правил прийому, рішення приймальної комісії від 21 серпня 2023 року та протоколу № 18 ОСОБА_1 зараховано з 1 вересня 2023 року студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю 201 «Агрономія» за кошти фізичних або юридичних осіб (а.с. 58).

1 жовтня 2023 року Донецьким фаховим коледжем Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля позивачу видано студентський квиток серії НОМЕР_3 про навчання на технологічному відділенні, денна форма, група А-12, який дійсний до 30 червня 2026 року (а.с. 59).

Відповідно до електронного військово-облікового документа, сформованого в застосунку «Резерв+», від 1 жовтня 2024 року, від 14 грудня 2024 року, від 27 грудня 2024 року, від 2 січня 2025 року та від 5 січня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно з постановою ВЛК від 27 жовтня 2021 року приданий до військової служби, «надано відстрочку до 30 червня 2026 року згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23» (а.с. 35-39).

Відповідно до електронного військово-облікового документу, який сформовано в застосунку «Резерв+», від 9 січня 2025 року ОСОБА_1 придатний до військової служби згідно з постановою ВЛК від 27 жовтня 2021 року; не є військовозобов`язаним, підстава зняття/виключення: «військовослужбовець» (а.с. 40).

Також судом встановлено, що 6 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 видана повістка № 1250 про прибуття 6 травня 2024 року о 9:00 год за адресою: АДРЕСА_5 . В повістці зазначено, що позивач 6 травня 2024 року з 8:00 до 16:00 год знаходився в ІНФОРМАЦІЯ_7 за вказаною адресою [ АДРЕСА_5 ] і що йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на термін до 30 червня 2026 року (а.с. 33).

Як вбачається з Акту приймання-передавання особи від 28 листопада 2024 року, ОСОБА_1 було затримано інспектором патрульної служби у зв`язку із тим, що останній мав намір незаконно перетнути державний кордон, та передано у ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с. 50-54).

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду № 355/12 від 29 листопада 2024 року, проведеного ВЛК при КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В. Поліщука», ОСОБА_1 відмовився від огляду лікарів та надання інформації про стан здоров`я; висновок: придатний до військової служби (а.с. 50-51, 53-54, 189-191).

Згідно з довідкою ВЛК при РООЦМ [Рівненський обласний об`єднаний центр мобілізації] від 29 листопада 2024 року № 355/12, 29 листопада 2024 року ВЛК було проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 , від надання інформації про стан здоров`я останній відмовився, висновок: придатний до військової служби (а.с. 50, 52).

Згідно з актом від 29 листопада 2024 року про відмову у наданні інформації щодо стану здоров`я (підписаним членами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_16 при ІНФОРМАЦІЯ_17 , офіцером ІНФОРМАЦІЯ_18 , начальником відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_18 , поліцейським взводу № 3 (швидкого реагування) РПОП ГУНП у Рівненській області) військовозобов`язаний солдат запасу ОСОБА_1 відмовився від надання інформації щодо стану здоров`я та не підписав п. 10 Додатку 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України; придатний до військової служби (а.с. 53, 189).

Згідно із записами у військовому квітку серії НОМЕР_10 (п. 13) 29 листопада 2024 року медичною комісією при Рівненському ООЦМ позивач визнаний придатним до військової служби (а.с. 27).

У розділі V військового квитка («Відмітки про видачу та вилучення мобілізаційних розпоряджень») наявний запис про видачу 30 листопада 2024 року на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_19 (а.с. 30).

У розділі VІ військового квитка («Відмітки про військовий облік») наявний запис від 30 листопада 2024 року про взяття позивача на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 та запис від 1 грудня 2024 року про зняття з військового обліку військовозобов`язаних (а.с. 31).

Згідно із записами у військовому квітку серії НОМЕР_10 , виданому ІНФОРМАЦІЯ_20 , призовною комісією Покровського району Донецької області зарахований у запас згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (п. 6) (дата внесення запису відсутня) (а.с. 25).

Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації» солдата ОСОБА_1 як військовозобов`язаного, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_21 , призвано з 1 грудня 2024 року на військову службу по мобілізації до в/ч НОМЕР_1 (а.с. 49, 52).

Запис про прийняття наведеного наказу внесений у військовий квіток серії НОМЕР_10 (п. 9) (а.с. 26).

У п. 19 військового квітка зазначено, що позивачу присвоєно військове звання «солдат».

Як вбачається із поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_22 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 (вих. № 3550 від 30 жовтня 2024 року), за порядковим номером «1» зазначено ПІБ позивача (« ОСОБА_2 »); військово-облікова спеціальність - «956 647А» [Згідно з Переліком військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України: розділ 10 «Різні спеціальності»: підрозділ 10.9. Спеціальності з будівництва, ремонту та експлуатації споруд і будов; код «956» - Будівельних робіт]; висновок ВЛК придатний до в/служби; результат проведення професійно-психологічного відбору рекомендується для проходження військової служби (а.с. 185-186).

Жодних пояснень щодо включення позивача, взятого ІНФОРМАЦІЯ_6 на облік 30 листопада 2024 року, до поіменного списку від 30 ж о в т н я 2024 року, а також щодо зміни військово-облікової спеціальності першим відповідачем суду не надано.

Наказом (по стройовій частині) командира в/ч НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_3 , від 1 грудня 2024 року № 351 нижчепойменованих військовослужбовців відповідно Указів Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 741/2024 від 28 жовтня 2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», визначено зарахувати до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення 1 грудня 2024 року, в т.ч. (п. 1.43) солдата ОСОБА_1 призначити на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_11 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_23 , з 1 грудня 2024 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення і вважати таким, що з 1 грудня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2470 грн на місяць, шпк «солдат». Вислуга станом на 1 грудня 2024 року становить календарна: 00 років, 00 місяців, 00 днів. […] Зарахувати на продовольче забезпечення Інженерного містечка з 1 грудня 2024 року. Підстава: поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_23 (а.с. 187).

Згідно з довідкою від 25 грудня 2024 року № 7681, виданою в/ч НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 з 1 грудня 2024 року по теперішній час (а.с. 34).

2 січня 2025 року представником позивача, адвокатом І.Колесніченко, направлено адвокатські запити «Щодо надання інформації та документів»: начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_18 від 2 січня 2025 року командиру в/ч НОМЕР_1 , в яких вона просила надати інформацію щодо ОСОБА_1 та відповідні документи (а.с. 41-44).

Листом від 13 січня 2025 року (вих. № 07/128) ІНФОРМАЦІЯ_5 адвокату повідомлено, що ОСОБА_1 була надана відстрочка від мобілізації з 6 травня 2024 року по 30 червня 2026 року, проте на підставі витягу за наказу № 481 від 1 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 його було знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 як призваний на військову службу під час мобілізації. Відстрочку скасовано на підставі абз. 2 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок та військову службу» та зазначено, що відомості про надання добровільної згоди щодо призову на військову службу під час мобілізації відсутні. ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 45-46).

Листом від 3 січня 2025 року (вих. № 35) ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив адвокату, що призиваючи ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 не володів інформацією про його відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки ОСОБА_1 не надав підтверджуючих документів. Також ця інформація не підтвердилась на пункті прийому військовозобов`язаних в/ч НОМЕР_1 . Чинне законодавство не передбачає необхідності добровільної згоди особи для її призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 48).

Листом від 10 січня 2025 року (вих. № 72) ІНФОРМАЦІЯ_19 направив адвокату копії документів з облікової справи позивача, а саме: акту приймання-передавання особи від 28 листопада 2024 року, акту РООМЦ від 29 листопада 2024 року про відмову надання військовозобов`язаним солдатом запасу ОСОБА_1 інформації щодо стану здоров`я; картки обстеження та медичного огляду № 355/12 від 29 листопада 2024 року, складеної ВЛК при КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В.Поліщука», довідки ВЛК при РООЦМ від 29 листопада 2024 року № 355/12, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481 (а.с. 50-55).

Листом від 29 січня 2025 року (вих. № 1272) в/ч НОМЕР_1 повідомила адвокатові, що солдат ОСОБА_1 1 грудня 2024 року на підставі поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_23 та довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_20 6355/12 зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 . Зазначено, що призов громадян України на військову службу до компетенції командування в/ч НОМЕР_1 не належить (а.с. 184).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функці-ями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ) (тут і надалі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), […] пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За змістом ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, […] і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ визначені види військової служби, серед яких: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; […].

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ громадяни України: […] які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у ТЦК та СП, […].

Як встановлено судом на підставі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_9 від 2 листопада 2021 року, виданого начальником ТЦК та СП ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 станом на час виникнення спірних правовідносин мав статус «військовозобов`язаний»; був взятий на облік військовозобов`язаних 2 листопада 2021 року (у віці 27 років) і до взяття на облік військовозобов`язаних на обліку призовників не перебував (відомості про протилежне матеріали справи не містять) (а.с. 23).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 Про загальну мобілізацію від 24 лютого 2022 року оголошено загальну мобілізацію на території України.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону № 2232-ХІІ призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») (тут і надалі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин):

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 2 зазначеного закону встановлено, що правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Частиною 2 ст. 3 Закону № 3543-XII визначено принципи, на основі яких має відбуватись мобілізаційна підготовка та мобілізація, серед яких: персональна відповідальність за виконання заходів щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації; […] додержання прав громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації […] здійснюють ТЦК та СП або командири військових частин […].

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення № 154), ТЦК та СП є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. ТЦК та СП утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ТЦК та СП.

Згідно з п. 9 Положення № 154 ТЦК та СП відповідно до покладених на них завдань, […] ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, […] здійснюють ознайомлення громадян України з їх правами та обов`язками під час взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, призову на військову службу, […] здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): […] на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); […] оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, […] .

Відповідно до абз. 9 п. 11 Положення № 154 районні ТЦК та СП крім функцій, зазначених у п. 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Отже, відстрочка від призову під час мобілізації військовозобов`язаним оформлюється відповідними ТЦК та СП, на обліку в яких перебувають зазначені військовозобов`язані.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є здобувачами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ особи, зазначені у пунктах 1-5 ч. 3 цієї статті, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Як встановлено судом, позивач з 1 вересня 2023 року прийнятий на навчання до ВСП «Донецький фаховий коледж Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» (перший рівень акредитації) на денне відділення за спеціальністю «Агрономія»; строк закінчення навчального закладу 30 червня 2026 року.

Тобто, згідно із приписами п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ позивач мав/має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; […].

Частиною 1 ст. 6 Закону № 1951-VIII встановлено, що до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (п. 17-1); відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (п. 34).

Частинами 8, 9 ст. 5 зазначеного закону встановлено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) ТЦК та СП, […]. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Як встановлено судом, станом на час виникнення спірних правовідносин відомості про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на термін до 30 червня 2026 року були внесені до Реєстру ІНФОРМАЦІЯ_5 , де перебував на обліку позивач.

Частиною 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ визначено, що порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок № 560), цей Порядок визначає: […] процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Згідно з п. 2 Порядку № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та н е мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, […].

Отже, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та які при цьому н е мають права на відстрочку від такого призову в тому числі з підстав, визначених ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі Порядок № 559), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.п. 3 і 4 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Згідно з п. 2 Порядку № 559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Відповідно до п. 8 цього Порядку військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); [...] 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; […].

Пунктом 10 Порядку № 559 встановлено, що відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 13 Порядку № 559 РТЦК та СП або їх відділи […] можуть роздруковувати бланк військово-облікового документа, який формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559, якої затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, визначено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Згідно з п. 55 Порядку № 560 військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку, є чинним та не потребує обов`язкової заміни у разі (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа.

Як встановлено судом, військово-обліковий документ позивача (як в електронній так і в паперовій формі) містить відомості про надану (оформлену) позивачу ІНФОРМАЦІЯ_5 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII на термін до 30 червня 2026 року.

Відповідно до п. 54 Порядку № 560 у ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (ТЦК та СП). Із зазначеною метою представники ТЦК та СП, […] можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Проаналізувавши наведені нормативно-правові приписи суд висновує, що ІНФОРМАЦІЯ_6 під час прийняття рішення про направлення позивача для проходження ВЛК був обізнаний про наявність в нього чинної відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 63 Порядку № 560 військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із цим всупереч приписам п. 63 Порядку № 560 ІНФОРМАЦІЯ_6 протиправно направив позивача на огляд до ВЛК.

Стосовно посилань першого відповідача на те, що позивачем не надавалась ІНФОРМАЦІЯ_24 довідка за формою, визначеною у додатку 6 до Порядку № 560, про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а також, що позивач не здійснив у відповідності до Порядку № 560 дій, які були необхідні для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, суд зазначає, що вказане твердження є безпідставним, так як Порядок № 560 набув чинності 18 травня 2024 року та, як наслідок, регулює процедуру отримання відстрочки саме після зазначеної дати.

Разом із цим відстрочка на військову службу під час мобілізації була отримана позивачем у 2021 році і станом час направлення першим відповідачем позивача для проходження ВЛК та станом на час прийняття начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 наказу від 1 грудня 2024 року № 481 скасована відповідно до норм чинного законодавства не була.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 в частині призову позивача на службу по мобілізації - є протиправним, а позовні вимоги позивача в частині визнання його протиправним підлягають задоволенню.

Щодо посилань позивача на те, що спірний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481 є протиправним також і у зв`язку із тим, що був прийнятий ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому на той час позивач не перебував на обліку (перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 ), суд зазначає, що пунктом 3 Порядку № 560 встановлено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Згідно з п. 81 Порядку № 560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють: військовозобов`язаних […] - районні (міські) ТЦК та СП; […]. У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) ТЦК та СП, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на ВЛК для проходження медичного огляду.

Враховуючи зазначене, зауваження позивача щодо оформлення призову позивача на військову службу під час мобілізації неналежним ТЦК та СП судом відхиляються.

Розглядаючи позовні вимоги позивача в частині скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481, суд виходить з того, що вказаний є актом індивідуальної характеру, дія якого вичерпується фактом його виконання.

У питанні скасування акту індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію після його виконання, Верховний Суд має сталу та послідовну позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності - зокрема, таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 9901/286/19, від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, Касаційний адміністративний суд у рішеннях від 14 липня 2021 року у справі № 9901/96/21, від 27 жовтня 2022 року у справі № П/9901/97/21 та інших).

Суд вважає за необхідне зауважити, що виходячи з позовних вимог позивача, спрямованих на усунення порушення його прав, позивач звернувся до суду із даним позовом з метою припинення проходження ним військової служби.

Разом із цим скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481 (в частині) не призведе до захисту порушеного права позивача та відновлення становища, яке існувало до прийняття позивача на військову службу.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування відстрочки, яка надавалася позивачу, суд зазначає наступне.

За поясненням третього відповідача, на підставі витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 № 481 від 1 грудня 2024 року із посиланням на абз. 2 п. 2. ч. 5 ст. 37 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» позивачу ІНФОРМАЦІЯ_5 було скасовано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 139-140).

Згідно з абз. 2 п. 2. ч. 5 ст. 37 Закону України № 2232-ХІІ зняттю з військового обліку […] військовозобов`язаних […] у відповідних районних (міських) ТЦК та СП […] підлягають громадяни України, які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти.

Отже, зазначена норма не регулює питання скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 60 Порядку № 560 у разі виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія при ТЦК та СП […] скасовує таку відстрочку протягом семи днів з дати виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки.

Тобто, повноваження щодо прийняття рішення про скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації станом на час виникнення спірних правовідносин надані саме відповідним комісіям при ТЦК та СП, а єдиною підставою для її скасування є виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для такої відстрочки.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 77, 90 КАС України, суд дійшов висновку про протиправність рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування наданої позивачу відстрочки від від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно, зазначене рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправним наказу начальника в/ч НОМЕР_1 про зарахування солдата ОСОБА_1 до особового складу в/ч НОМЕР_1 , суд виходить з такого.

Згідно з п. 91 Порядку № 560 відправлення резервістів та військовозобов`язаних до місць проходження військової служби здійснюється ТЦК та СП у складі військових команд або індивідуально.

Пунктом 94 Порядку № 560 встановлено, що до складу військових команд включаються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я, н е мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та за результатами професійно-психологічного відбору відповідають вимогам проходження військової служби у визначеному виді, окремому роді військ (сил).

Відповідно до п. 97 Порядку № 560 на склад військової (зведеної військової) команди районним, міським (обласним, Київським та ІНФОРМАЦІЯ_25 оформляється поіменний список у трьох примірниках.

Як встановлено судом, першим відповідачем всупереч приписам п. 94 Порядку № 560 до складу військової команди (поіменного списку від 30 ж о в т н я 2024 року) було протиправно включено позивача.

Відповідно до п. 2 розділу ХІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року за № 1407/38743 (далі Інструкція № 280), яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців […] військових частинах, […] військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, […] за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині незалежно від номенклатури посад для призначення. Накази по стройовій частині видаються всіма військовими частинами, що формуються та утримуються на окремому штаті.

Згідно з п. 32 Інструкції № 280 зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється у день прибуття військовослужбовців […] до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування до списків особового складу військової частини […] є: 1) для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця; […] Зараховування до списків особового складу військової частини або виключення із них здійснюється із поіменним зазначенням кожного військовослужбовця в наказі по стройовій частині.

Проаналізувавши наведені нормативно-правові приписи, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд висновує, що в діях командира в/ч НОМЕР_1 з прийняття наказу (по стройовій частині) від 1 грудня 2024 року № 351 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини відсутні ознаки неправомірності/протиправності.

Разом із цим, у зв`язку із тим, що за висновком суду наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 в частині призову солдата ОСОБА_1 як військовозобов`язаного, який перебуває на військовому обліку у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_26 , з 1 грудня 2024 року на військову службу по мобілізації до в/ч НОМЕР_1 , є протиправним, а також протиправними є дії ІНФОРМАЦІЯ_3 з включення позивача до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_22 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 (вих. № 3550 від 30 жовтня 2024 року), суд висновує, що і наказ командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1 грудня 2024 року № 351 в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини є протиправним.

Як наслідок, позовні вимоги позивача про визнання даного наказу в частині зарахування позивача до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги позивача в частині скасування зазначеного наказу, суд знов наголошує про сталу судову практику Верховного Суду, відповідно до якої не підлягає скасуванню акт індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію після його виконання, через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності.

Суд наголошує, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону 2232-ХІІ день відправлення військовозобов`язаного у військову частину з відповідного районного (міського) ТЦК та СП […] для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період […] є початком проходження цієї особою військової служби.

Після призову на військову службу та зарахування до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 позивач втратив статус військовозобов`язаного та набув нового статусу статусу військовослужбовця.

З 1 грудня 2024 року відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1 грудня 2024 року № 351 позивача призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_11 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, з 1 грудня 2024 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, визначено вважати таким, що з 1 грудня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2470 грн на місяць; зараховано на продовольче забезпечення Інженерного містечка з 1 грудня 2024 року (а.с. 186).

Згідно з довідкою від 25 грудня 2024 року № 7681, виданою в/ч НОМЕР_1 , позивач перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 по теперішній час (а.с. 34).

Отже, скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_3 , від 1 грудня 2024 року № 351 призведе до порушення стабільності публічно-правових відносин, які виникли з приводу набуття позивачем з 1 грудня 2024 року статусу військовослужбовця (нівелює правовідносини, що виникли з 1 грудня 2024 року та тривають по сьогодення).

Беручи до уваги зазначене, позовні вимоги позивача про скасування даного наказу задоволенню не підлягають.

Щодо визначення судом належного способу захисту порушеного права позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 125 Конституції України адміністративні суди діють з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою е ф е к т и в н о г о захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За твердженням першого відповідача позивач може бути звільнений з військової служби лише на підставі ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як вбачається зі змісту ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наведена норма містить загальні підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби.

При цьому вказаний закон не містить норм, якими врегульоване питання щодо можливості проходження військової служби особами, які були призвані на військову службу із порушенням чинного законодавства.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на е ф е к т и в н е поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст. 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (ст. 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (ст. 13).

Так, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція з прав людини) від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Суд зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. У рішенні ЄСПЛ у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" наголошено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 вказано, що "право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними".

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги, що за висновком суду позивача незаконно мобілізовано на військову службу та незаконно направлено до в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку, що задля належного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати в/ч НОМЕР_1 , у складі якої проходить військову службу позивач, виключити останнього із списків особового складу військової частини та направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 для вирішення питання про звільнення з військової служби.

На переконання суду саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є достатнім та необхідним і в повній мірі забезпечить припинення триваючого правопорушення.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання керівництва в/ч НОМЕР_1 видати наказ, яким виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 підлягають задоволенню.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року).

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, […]. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Разом із цим згідно із ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково н е з а л е ж н о від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду з даним позовом та заявою про його забезпечення позивачем було сплачено судовий збір:

- у сумі 3633,60 грн згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 19 січня 2025 року та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (за три позовні немайнові вимоги по 1211,20 грн за кожну);

- у сумі 1816,80 грн згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 19 січня 2025 року та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (за подання заяви про забезпечення позову: шляхом зупинення дії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481 в частині призову позивача на службу по мобілізації та похідного від нього наказу начальника в/ч НОМЕР_1 про зарахування позивача до о/с в/ч НОМЕР_1 (1) та шляхом заборони посадовим/службовим особам в/ч НОМЕР_1 вчиняти дії щодо переміщення позивача для проходження військової служби до інших військових частин (2) - по 908,40 грн за кожен із заявлених способів забезпечення позову) (а.с. 60, 115, 117).

Беручи до уваги, що основні позовні вимоги позивача (про визнання протиправними спірних наказів та рішення) за висновком суду є такими, що підлягають задоволенню, керуючись ч. 8 ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати позивача, сплачені за подання позовної заяви, у повному обсязі, тобто, у сумі 3633,60 грн.

Також враховуючи, що заява позивача про забезпечення позову була задоволена судом частково (встановлено заборону посадовим/службовим особам в/ч НОМЕР_1 вчиняти дії щодо переміщення позивача для проходження військової служби до інших військових частин), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати останнього зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 908,40 грн.

Визначаючись щодо належних суб`єктів владних повноважень, з яких має бути стягнуто на користь позивача його витрати зі сплати судового збору, суд виходить з такого.

За висновком суду право позивача не бути призваним на військову службу по мобілізації протягом періоду дії рішення про відстрочку (до 30 червня 2026 року) та, як наслідок, не проходити у вказаний період військову службу було порушено внаслідок прийняття першим відповідачем наказу від 1 грудня 2024 року № 481 (в частині призову позивача) та вчинення першим відповідачем дій з відправки позивача для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 , що, у свою чергу, потягло за собою прийняття другим відповідачем наказу від 1 грудня 2024 року № 351 (в частині зарахування позивача до особового складу в/ч та на всі види забезпечення).

Отже, судові витрати, пов`язані із оскарженням позивачем наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 1 грудня 2024 року № 481 (в частині) та наказу начальника в/ч НОМЕР_1 від 1 грудня 2024 року № 351 (в частині) в загальному розмірі 2422,40 грн має понести перший відповідач.

Судові витрати, пов`язані із оскарженням позивачем рішення третього відповідача про скасування наданої позивачу відстрочки від призову по мобілізації, в розмірі 1211,20 грн мають бути покладені на ІНФОРМАЦІЯ_5 , який прийняв це рішення поза встановленого законодавством порядком та за відсутності передбачених для цього підстав.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із заявленням заяви про забезпечення позову, в розмірі 908,40 грн слід покласти на першого відповідача, так як саме внаслідок прийняття ним наказу від 1 грудня 2024 року № 481 (в частині) та вчинення дій з відправки позивача на військову службу до в/ч НОМЕР_1 , останнім було заявлено даний позов та заява про його забезпечення.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів та рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 1 грудня 2024 року № 481 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації» в частині призову на службу по мобілізації солдата ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування у грудні 2024 року наданої ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Визнати протиправним наказ начальника Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 1 грудня 2024 року № 351 в частині зарахування до особового складу військової частини та на всі види забезпечення 1 грудня 2024 року солдата ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі її керівника (командира або особи, яка виконує обов`язки командира) видати наказ, яким виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , та направити його до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про звільнення з військової служби.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3330 (три тисячі триста тридцять) грн 80 коп.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна