Справа № 334/10624/24
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.03.2025
Провадження № 2-а/334/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді Гнатюка О.М.,

за участю секретаря Соломоновій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сімонець Євгенія Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сімонець Євгенія Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладання адміністративного стягнення.

Позов обґрунтованим наступним.

11.12.2024 року оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдатом ОСОБА_2 було складено протокол № 6198 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу №6198, 23.11.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушив вимоги ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

18 грудня 2024 року постановою №6198 за справою про адміністративне правопорушення було притягнуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Ознайомившись із змістом зазначеної постанови, позивач, ОСОБА_1 вважає її такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а також не підтверджує наявність адміністративного правопорушення.

Так в протоколі №6298 від 11 грудня 2024 року, у графі, суть правопорушення, зазначено, що: ОСОБА_1 23 листопада 2024 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Натомість, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 у зазначену дату із поважних причин, адже одержав повістку про необхідність прибуття за викликом ІНФОРМАЦІЯ_5 - 25 листопада 2024 року.

Вказані обставини вбачаються і зі змісту постанови №6198 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 18 грудня 2024 року, а саме: «Відповідно до повістки №1151407 ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 23 листопада 2024 року для уточнення даних. Відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта» про відстеження статусу листа, вказаний лист був вручений особисто 25 листопада 2024року ОСОБА_1 ».

Таким чином, Відповідачем не заперечується той факт, що ОСОБА_1 отримав повістку про необхідність прибуття 23 листопада 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 - 25 листопада 2024 року.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, про що складений протокол №6198 від 11 грудня 2024 року, адже ОСОБА_1 з поважних причин не зміг прибути за повісткою 23 листопада 2024 року, адже отримав її лише 25 листопада 2024 року.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається із витрат на судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 гривень.

Позивач просить скасувати постанову №6198 від 18 грудня 2024 рокуза справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Представник позивача надав заяву про слухання справи за відсутності. Просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав відзив відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи наступним.

Тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 18.12.2024 була винесена постанова № 6198 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вказаної вище постанови, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався за участі ОСОБА_1 , який спочатку заперечував що отримував повістку від ІНФОРМАЦІЯ_3 , але згодом підтвердив факт її отримання.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи № 6198 відносно ОСОБА_1 , він був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 засобами поштового зв`язку.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки .

Постанова Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період пунктом 30 передбачає, що Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

Повістка № 1151407 на ім`я ОСОБА_1 була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та 13.11.2024 накладено кваліфікований електронний підпис. Відповідно до вказаної повістки, ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 23.11.2024 для уточнення даних.

Згідно з Ф.119 AT Укрпошта (рекомендоване повідомлення про вручення поштовоговідправлення) вказану повістку ОСОБА_1 25.11.2024 вручено особисто на підтвердження чого він засвідчив своїм підписом та прізвищем з ініціалами.

Постанова Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, пункт 24 передбачає, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділурозвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Постанова Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під мобілізації, на особливий період (пункт 23 вказаної постанови) та Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме стаття 22 казаного Закону передбачає поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

На момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявами та доказами, які підтверджують наявність поважних причин неприбуття за викликом.

ОСОБА_1 отримав повістку про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 25.11.2024, але ж він і не виконав свого обов`язку щодо повідомлення про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб та не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої статті 229КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі № 607/7987/17.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом взято до уваги те, що ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України № 64/2022 та № 69/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Сторонами визнається та не оспорюється позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з текстом оскаржуваної постанови № 6198 від 18.12.2024 року, ОСОБА_1 23.11.2024 року не прибув за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У визначений час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття не надав. Розгляд справи відбувся за присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 року «Про загальну мобілізацію», громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги частини 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частину 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КпАП України, а саме порушив законодавство про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою про виклик.

Несвоєчасне отримання позивачем 25.11.2024 року повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є поважною причиною неприбуття ОСОБА_1 , проте не звільняло останнього від обов`язку у триденний строк повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин адміністративний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенню адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сімонець Євгенія Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладання адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення повного тексту рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гнатюк О. М.