Справа № 520/21067/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 р. Справа № 520/21067/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/21067/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій 2021"

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меркурій 2021" (далі позивач, ТОВ "Меркурій 2021") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області, податковий орган, контролюючий орган, апелянт), Державної податкової служби України (далі відповідач-2, ДПС України), у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152830/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 23 травня 2023 року на суму 1882500 грн. в т.ч. ПДВ 313750 грн;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 1 від 23 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152833/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 24 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 2 від 24 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152832/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 25 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 3 від 25 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152831/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 26 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 4 від 26 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року адміністративний позов ТОВ "Меркурій 2021" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152830/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 23 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну № 1 від 23 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152833/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 24 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну № 2 від 24 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152832/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 25 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну № 3 від 25 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії ГУ ДПС у Харківській області № 11152831/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 26 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну № 4 від 26 травня 2023 року на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області витрати по оплаті судового збору на користь ТОВ "Меркурій 2021" у розмірі 4845 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ДПС України витрати по оплаті судового збору на користь ТОВ "Меркурій 2021" у розмірі у розмірі 4845 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення ГУ ДПС у Харківській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що Комісія ГУ ДПС, розглянувши подані суб`єктом господарювання пояснення та пакет документів у відповідь на квитанції, направила товариству повідомлення № 11110662/44088985, № 11110661/44088985, № 11110664/44088985, № 11110663/44088985 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відзначивши у відповідних полях, що варто надіслати копії розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Звертає увагу, що повідомлення містило попередження, що «у разі неподання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим пункту 9 цього Порядку». Отже, платник податків був повною мірою проінформований щодо наслідків неподання додаткових пояснень та копій документів.

З огляду на те, що ТОВ «МЕРКУРІЙ 2021» надало ідентичні документи тим, що вже були на розгляді Комісії ГУ ДПС, а отже частково скористалося своїм правом, Комісія ГУ ДПС рішеннями від 31.05.2024 № 11152830/44088985, № 11152833/44088985, № 11152832/44088985, № 11152831/44088985 відмовила у реєстрації податкових накладних на підставі ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, вказаної у відповідних полях. Тобто, суд першої інстанції невірно встановив обставини у справі, вказавши, що контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Наголошує, товарно-транспорті накладні, подані ТОВ «МЕРКУРІЙ 2021», як доказ факту транспортування, складені з порушенням чинного законодавства, адже не заповнені належним чином та не містять відомостей щодо вантажно-розвантажувальних операцій (навантаження та розвантаження, підписів відповідальних осіб).

Вважає, що надані ТОВ «МЕРКУРІЙ 2021» банківські виписки та платіжні інструкції не містять всіх обов`язкових реквізитів усупереч приписам чинного законодавства, що спричиняє втрату ними юридичної сили і доказовості.

Проте до контролюючого органу не надходило жодного розрахункового документу чи банківських виписок на встановлення істинності факту проведення оплати на вимогу Договору № 7 купівлі-продажу від 07.07.2021.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції взагалі не прокоментував доводи ГУ ДПС стосовно відсутності факту економічної доцільності у взаємовідносинах позивача з контрагентом ТОВ «ТУБНИЙ ЗАВОД».

Стверджує, що Харківським окружним судом всупереч положенням КАС України не розглянуто клопотання представника ГУ ДПС з приводу неврахування доказів, які не були подані платником податку на розгляд Комісії ГУ ДПС.

Вважає, що предметом позову є саме правомірність чи неправомірність прийняття Комісією ГУ ДПС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, до предмету доказування мають входити лише вичерпні документи, які подавалися на розгляд Комісії і на основі аналізу яких Комісією складалися оскаржувані рішення.

Також вказало на дискреційність повноважень ДПС України у питаннях реєстрації податкових накладних.

Позивач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на неї, у якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказав на необґрунтованість та безпідставність доводів податкового органу.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ТОВ "Меркурій 2021" є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 44088985, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Харківській області, Індустріальна ДПІ (Основ.янський район м. Харкова), зареєстроване за юридичною податковою адресою: 61010, м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10.

Основний вид діяльності за КВЕД: 77.39 надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

Інші види діяльності: Код КВЕД 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Для здійснення господарської діяльності позивач орендує: офісне приміщення загальною площею 30.00 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10, що підтверджує Договір № 264 оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень) від 20.12.2021 з додатками, акт прийому передачі від 31.12.2021 та складське приміщення загальною площею 100,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10, що підтверджує Договір № 01/02/2021 оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень) від 01.02.2021, акт прийому передачі від 01.02.2021. Крім того, ТОВ «Меркурій 2021» було придбано Прес-форма на 16 місць для виробництва плеча для туб діаметром 25 мм, різьба М11х1,5 діаметр отвору 5 мм, про що свідчить: Договір № 7 купівлі продажу від 07.07.2021; специфікація до договору № 7 купівлі продажу від 07.07.2021; видаткова накладна № 5 від 27.10.2022; товарно транспортна накладна № ХТ-5 від 27.10.2022; технічна документація; вантажно митна декларація UA 8071807/2021/009321 від 30.11.2021; платіжна інструкція № 353 від 08.02.2022; платіжна інструкція № 354 від 09.02.2022; платіжна інструкція № 355 від 10.02.2022; платіжна інструкція № 356 від 11.02.2022; платіжна інструкція № 359 від 14.02.2022; платіжна інструкція № 360 від 15.02.2022; виписка з банківського рахунку; ОСВ по рахунку 10; ОСВ по рахунку 286; ОСВ по рахунку 631.

Станом на дату звернення до суду на підприємстві працює 5 штатних одиниць.

З матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2022 року між ТОВ «Меркурій 2021» та ТОВ «ТУБНИЙ ЗАВОД» укладено договір купівлі-продажу № 15-08-22 від 15.08.2022.

Відповідно до Специфікації № 3 від 03.05.2023 ТОВ «Меркурій 2021» взяло на себе зобов`язання з продажу на користь ТОВ «ТУБНИЙ ЗАВОД» товару, а саме: прес-форма на 16 місць для виробництва плеча для туб діаметром 25 мм, різьба М11х1,5 діаметр отвору 5 мм загальною вартістю 7 530 000 грн.

Покупець здійснює повну оплату за товар до 31.05.2023 р. у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 2 Специфікації № 3).

Поставка товару здійснюється транспортом покупця зі складу постачальника (самовивіз) за адресою: м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10 (п. 3 Специфікації № 3).

Позивачем повідомлено, що товар, який є предметом договору купівлі-продажу №15-08-22 є основним засобом позивача та був ним придбаний згідно договору № 7 купівлі продажу від 07.07.2021.

30.05.2023 ТОВ «Меркурій 2021» поставило товар ТОВ «ТУБНИЙ ЗАВОД», що підтверджує: видаткова накладна № 10 від 30.05.2023; товарно транспортна накладна № 10 від 30.05.2023; технічна документація на обладнання; картка рахунку 361; ОСВ по рахунку 361; картка рахунку 6432; ОСВ по рахунку 6432; акт звірки взаєморозрахунків.

ТОВ «ТУБНИЙ ЗАВОД», відповідно до умов Специфікації № 3 від 03.05.2023, оплатило поставлений позивачем товар, про що свідчить: платіжна інструкція № 1363 від 23.05.2023 на суму 1882500 грн; платіжна інструкція № 1370 від 24.05.2023 на суму 1882500 грн; платіжна інструкція № 1382 від 25.05.2023 на суму 1882500 грн; платіжна інструкція № 1396 від 26.05.2023 на суму 1882500 грн; виписка з банківського рахунку.

За результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «Меркурій 2021», відповідно до ст. 187.1 ПКУ (за першою подією зарахування грошових коштів), склало та надіслало для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 1 від 23.05.2023 а суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн; № 2 від 24.05.2023 на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн; № 3 від 25.05.2023 на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн; № 4 від 26.05.2023 на суму 1882500 грн, в т.ч. ПДВ 313750 грн.

Як вбачається із квитанцій № , № , № , № від 02 червня 2023 року вказані податкові накладні прийняті, однак їх реєстрація зупинена. Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних суб`єктом владних повноважень вказано наступне: відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних..

Позивачем надіслано пояснення стосовно податкових накладних № 1 від 23.05.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 25.05.2023, № 4 від 26.05.2023, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, № 1 від 20 травня 2024 року та надано документи первинного бухгалтерського обліку, передбачені Порядком № 520.

За результатом розгляду поданих платником податку пояснень та копій документів первинного бухгалтерського обліку відповідачем 1 прийняті рішення: № 11110662/44088985 від 24.05.2024 про необхідність надання додаткових документів до ПН № 1 від 23.05.2023, про необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; № 11110661/44088985 від 24.05.2024 про необхідність надання додаткових документів до ПН № 2 від 24.05.2023, про необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; № 11110664/44088985 від 24.05.2024 про необхідність надання додаткових документів до ПН № 3 від 25.05.2023, про необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; № 11110663/44088985 від 24.05.2024 про необхідність надання додаткових документів до ПН № 4 від 26.05.2023, про необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Позивачем подано повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до ПН № 1 від 23.05.2023; платіжну інструкцію № 1363 від 23.05.2023, виписку з банківського рахунку; повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до ПН № 2 від 24.05.2023; платіжну інструкцію № 1370 від 24.05.2023, виписку з банківського рахунку; повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до ПН № 3 від 25.05.2023; платіжну інструкцію № 1382 від 25.05.2023, виписку з банківського рахунку; повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до ПН № 4 від 26.05.2023; платіжну інструкцію № 1396 від 26.05.2023, виписку з банківського рахунку.

За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та документів, комісією ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення: № 11152830/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 23 травня 2023 року; № 11152833/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 24 травня 2023 року; № 11152832/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 25 травня 2023 року; № 11152831/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 26 травня 2023 року.

Позивачем подано скаргу на вищевказані рішення комісії регіонального рівня, проте рішеннями ДПС України: № 38749/44088985/2 від 21.06.2024 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня № 11152830/44088985 від 31.05.2024 без змін; № 38722/44088985/2 від 21.06.2024 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня № 11152833/44088985 від 31.05.2024 без змін; № 38716/44088985/2 від 21.06.2024 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня № 11152832/44088985 від 31.05.2024 без змін; № 38774/44088985/2 від 21.06.2024 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня № 11152831/44088985 від 31.05.2024 без змін.

Позивач не погодився із рішеннями комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11152830/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 23 травня 2023 року; № 11152833/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 24 травня 2023 року; № 11152832/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 25 травня 2023 року; № 11152831/44088985 від 31.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 26 травня 2023 року, вважаючи їх безпідставними, незаконними, такими, що порушують його законні права та інтереси, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було жодних законних та обґрунтованих підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних № 1 від 23.05.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 25.05.2023, № 4 від 26.05.2023, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідні податкові накладні в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №1165 передбачено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.

До критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість пунктом 8 віднесено у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі-Порядок №520).

Пунктами 2-4 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку або операція, та визначити чіткий перелік документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

За змістом пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.

Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку № 520, у редакції, чинній з 08.03.2023 на момент розгляду документів позивача, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

З тексту квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 23.05.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 25.05.2023, № 4 від 26.05.2023 слідує, що підставою для зупинення реєстрації цих податкових накладних стала їх відповідність позивача вимогам пункту п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомлено: показник «D» та «Р».

Перелік документів, необхідний для розблокування податкової накладної податковим органом не наведений.

Доказів на підтвердження інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідачі до суду не надали.

У зв`язку з зупиненням реєстрації спірної накладної, позивач надав до податкового органу пояснення, в яких надав ґрунтовні пояснення щодо спірної операції та відповідні докази.

За результатом розгляду поданих платником податку пояснень та копій документів первинного бухгалтерського обліку ГУ ДПС у Харківській області направило позивачеві повідомлення про необхідність подання документів: № 11110662/44088985 від 24.05.2024; № 11110661/44088985 від 24.05.2024 № 11110664/44088985 від 24.05.2024 № 11110663/44088985 від 24.05.2024 про необхідність надання додаткових документів до податкових накладних № 1 від 23.05.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 25.05.2023, № 4 від 26.05.2023, про необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Всупереч встановленої форми повідомлення ГУ ДПС у Харківській області не вказало по яким операціям позивач нібито не надав розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Позивач подав повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до податкових накладних № 1 від 23.05.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 25.05.2023, № 4 від 26.05.2023 до яких надав платіжні інструкції та виписки з банківського рахунку.

Проте, згідно із оскаржуваним рішенням позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних № 1 від 23.05.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 25.05.2023, № 4 від 26.05.2023 у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

У полі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» жодних відомостей не відображено.

За загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У постанові від 20.04.2023 у справі № 380/4746/22 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли рішення породжує для особи несприятливі наслідки.

Згідно з висновком Верховного Суду принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 також зазначив, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Колегія суддів відхиляє як безпідставне (таке, що не ґрунтується на змісті спірних рішень № 11152830/44088985 від 31.05.2024, № 11152833/44088985 від 31.05.2024, № 11152832/44088985 від 31.05.2024, № 11152831/44088985 від 31.05.2024) твердження апелянта про те, що товарно-транспорті накладні, подані ТОВ «МЕРКУРІЙ 2021», як доказ факту транспортування, складені з порушенням чинного законодавства, адже не заповнені належним чином та не містять відомостей щодо вантажно-розвантажувальних операцій (навантаження та розвантаження, підписів відповідальних осіб); надані ТОВ «МЕРКУРІЙ 2021» банківські виписки та платіжні інструкції не містять всіх обов`язкових реквізитів усупереч приписам чинного законодавства, що спричиняє втрату ними юридичної сили і доказовості, не надходження жодного розрахункового документу чи банківських виписок на встановлення істинності факту проведення оплати на вимогу Договору № 7 купівлі-продажу від 07.07.2021.

У цьому випадку колегія суддів вважає слушною позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, зміст якої зводиться до того, що суди не мають досліджувати документи та аргументи суб`єкта владних повноважень, які не були підставами для прийняття спірного рішення, оскільки такі дії суду призведуть до порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.05.2020 у справі № 826/17201/17, суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування. У зв`язку з цим адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання» свого рішення).

Щодо твердження апелянта про те, що оскільки предметом позову є саме правомірність чи неправомірність прийняття Комісією ГУ ДПС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, до предмету доказування мають входити лише вичерпні документи, які подавалися на розгляд Комісії і на основі аналізу яких Комісією складалися оскаржувані рішення, колегія м суддів вважає юридично неспроможним і зазначає.

По-перше, колегія суддів звертає увагу апелянта на тому, що ГУ ДПС у Харківській області в апеляційній скарзі мотивувала законність своїх протиправних рішень, доводами які не були покладені в їх основу.

По-друге, виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Приписи статті 76 КАС України встановлюють, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що право платника довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежене поданням виключно тих доказів, що надавалися ним контролюючому органу. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Крім цього, вимоги частини четвертої статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 806/434/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 815/1088/15, від 31 березня 2020 року у справі № 140/10/19, від 21 травня 2020 року у справі №560/391/19.

За таких обставин, суди мають надати оцінку усім документам, наданим позивачем до матеріалів справи, в тому числі тим документам, що не були надані до повідомлення про надання пояснень.

Також колегія суддів вважає помилковими покликання апелянта на те, що суд першої інстанції мав прокоментувати доводи ГУ ДПС у Харківській області стосовно відсутності факту економічної доцільності у взаємовідносинах позивача з контрагентом ТОВ «ТУБНИЙ ЗАВОД» та пов`язаності вказаних юридичних осіб, оскільки ці обставини можуть бути досліджені у судовому порядку виключно у разі оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення, ухваленого за результатами перевірки, в ході якої встановлене порушення обґрунтоване саме такими причинами, а не у ході процедури реєстрації податкових накладних.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.

При цьому колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом виключно під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагентів, а відтак до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.

Питання реальності/нереальності господарських операцій повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20.

Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на численні рішення Верховного Суду, оскільки апелянтом не наведено жодного висновку щодо застосування конкретних норм права, а наведені апелянтом висновки Верховного Суду є висновками за результатом оцінки наданих учасниками справи доказів та установлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи та не стосується порядку застосування певних норм права, що мали би враховуватись судами попередніх інстанцій при розгляді аналогічних спорів.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції про незаконність та протиправність спірних рішень № 11152830/44088985 від 31.05.2024, № 11152833/44088985 від 31.05.2024, № 11152832/44088985 від 31.05.2024, № 11152831/44088985 від 31.05.2024, а тому вважає правильним висновок про наявність безумовних підстав для їх скасування.

Стосовно доводів апелента про обрання судом першої інстанції неправильного способу захисту та наявності у податкового органу дискреції у питаннях реєстрації податкових накладних, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Згідно з п. 7) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано їх відповідність критеріям ризиковості господарської операції, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 1 від 23.05.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 25.05.2023, № 4 від 26.05.2023, складені позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року по справі №520/21067/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк