Справа № 460/5395/25
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
26 березня 2025 року м. Рівне №460/5395/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву представника позивача Кисельової М.І. про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім. В. Поліщука про визнання протиправними та скасування довідки і наказу та зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла подана представником позивача адвокатом Кисельовою М.І. позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-2 або ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та Військово-лікарської комісії Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім. В. Поліщука (далі - відповідач-3 або ВЛК РОКЛДЦ ім. В.Поліщука), у якому позивач просить суд:
1) визнати протиправною та скасувати довідку військово-лікарської комісії від 16.11.2024 №332/9 щодо позивача та зобов`язати ВЛК РОКЛДЦ ім. В.Поліщука провести повторно відповідний медичний огляд позивача;
2) визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №342 від 17.11.2024;
3) зобов`язавати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити позивача з поіменних списків №1/112204 від 17.11.2024.
Разом із вказаною позовною заявою у додатку до неї подано до суду також і заяву про забезпечення вказаного адміністративного позову, у якій позивач просить забезпечити цей позов шляхом заборони будь-якому територіальному та структурному підрозділу Міністерства оборони України, зокрема Військовій частині НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 відправляти (передислококувати) військовослужбовця (позивача) за межі Рівненської області, а у випадку фактичної передислокації (відправлення, відкомандирування) останнього за межі Рівненської області на час постановлення ухвали про забезпечення позову - зобов`язати організувати повернення позивача проходити військову службу у межах Рівненської області з метою забезпечення його особистої присутності на час судового розгляду справи і до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
Обґрунтовуючи вказані позовну заяву та заяву про забезпечення позову, позивач зазначає про те, що 16.11.2024 позивача, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, було протиправно примусово мобілізовано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлено для проходження медичного огляду до ВЛК РОКЛДЦ ім. В.Поліщука, яка без належного проведення медичного огляду позивача видала оскаржувану довідку військово-лікарської комісії від 16.11.2024 №332/9 щодо позивача, після чого ІНФОРМАЦІЯ_2 включено позивача з поіменних списків №1/112204 від 17.11.2024 і направлено для проходження військової служи до Військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №342 від 17.11.2024 позивача зараховано на посаду командира відділення. Зазначені дії відповідачів позивач вважає протиправними і такими, що порушують його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду із вказаними вище позовними вимогами.
При цьому, позивач стверджує про те, що невжиття судом вказаних ним у відповідній заяві заходів забезпечення позову у випадку передислокації позивача за межі Рівненської області призведе до порушення гарантованого йому приписами п. 2 ч.3 ст.44 КАС України права як учасника справи брати безпосередню участь у судових засіданнях.
При вирішенні по суті вказаної заяви позивача про забезпечення його позову до відповідача суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні .
Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Згідно з пунктами 1 та 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частинами 1 та 2 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Важливим є те, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з ухваленням відповідного рішення. У свою чергу, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду. А тому, сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення чи вчинення дій, які на думку заявника порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення чи дії є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів особи (позивача) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Наведений аналіз змісту вказаних норм та правових висновків вказує на те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
З урахуванням наведеного за результатам розгляду заяви про забезпечення позову і доданих до неї документів суд дійшов до висновків про таке.
1. За наведених у позовній заяві і заяві про забезпечення позову обставин та доказів суд вважає передчасним і непідтвердженим наявними у справі доказами поза обґрунтованим сумнівом твердження про те, що протиправність вказаних у заяві про забезпечення позову дій відповідачів, з приводу оскарження яких позивач подав до суду свій позов, є очевидною. При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії або бездіяльності за наведених позивачем обставин є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.
2. Доданими до позовної заяви і заяви про забезпечення позову доказами не підтверджуються поза обґрунтованим сумнівом доводи позивача про те, що відповідачем-1, відповідачем-2, або будь-яким іншим територіальним та структурним підрозділом Міністерства оборони України вчинялися раніше, вчиняються зараз або у подальшому будуть вчинені будь-які дії щодо відправлення (передислокації) похзивача за межі Рівненської області.
Водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить позивач у своїй заяві про забезпечення позову, на переконання суду несе ризики втручання судом в дискреційні повноваження суб`єктів владних повноважень (відповідача-1 та відповідача-2, а також невизначеного кола інших суб`єктів, які є територіальними та/або структурними підрозділами Міністерства оборони України) та може мати характер вирішення судом наперед питання про протиправність ще не вчинених ними дій (бездіяльності), що суперечить принципам та завданню адміністративного судочинства.
3. Як уже зазначено судом серед іншого згідно з пунктом 1 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Однак, необхідність вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову позивачем обґрунтовується не тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а обґрунтовується виключно необхідністю унеможливлення передислокації позивача за межі Рівненської області з метою забезпечення судом гарантованого позивачу приписами п. 2 ч.3 ст.44 КАС України права як учасника справи брати безпосередню участь у судових засіданнях у цій справі.
При цьому, у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено та не підтверджено доказами наявності будь-яких обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, з наявністю яких КАС пов`язує виникнення у суду права вжити заходів забезпечення позову, то як ні стаття 150 КАС України, ані інші норми КАС України не містять приписів, які б давали для суду підстави забезпечувати у будь-який спосіб позов позивача з метою забезпечення участі позивача в судових засіданнях по справі.
Водночас, ухвалою від 26.03.2025 суд відкрив провадження у справі №460/5395/25 за вказаним вище позовом та вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто без проведення судових засідань у справі, що виключає можливість і необхідність участі позивача у будь-яких судових засіданнях по справі, оскільки при відкритті провадження у справі суд дійшов до висновків про те, що для повного та всебічного встановлення обставин справи характер спірних правовідносин і предмет доказування не потребують заслуховування пояснень учасників справи та, відповідно, проведення судового засідання з повідомленням сторін.
З урахуванням наведеного суд дійшов до переконання про те, що наявними у справі матеріалами не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, оскільки жодних належних та допустимих доказів у розумінні статей 73, 76 КАС України на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
З огляду на недоведеність позивачем існування обставин очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справ, суд вважає відсутніми визначені законом підстави для забезпечення позову.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин та враховуючи, що заявник не довів існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України, не довів ефективності, співмірності та адекватності запропонованих ним заходів забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника (позивача), а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
Відмовити у задоволенні поданої до суду разом із позовною заявою заяви представника позивача Кисельової М.І. про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім. В. Поліщука про визнання протиправними та скасування довідки і наказу та зобов`язання вчинення певних дій.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (підписання) повного судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 26.03.2025.

Суддя Олександр МАКСИМЧУК