Справа № 380/21123/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 рокусправа № 380/21123/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 16.02.2024 №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455.

Ухвалою від 18.10.2024 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є єдиним засновником та головою Фермерського господарства «Хоросно» (). Основним видом господарської діяльності Господарства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Крім цього, у власності ОСОБА_1 знаходяться земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Об`єкти нерухомого майна, на які нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (об`єкти нежитлової нерухомості) за 2023 спірними ППР безпосередньо використовуються ним у сільськогосподарській діяльності (для ведення фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства). А тому такі об`єкти не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що у власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувають об`єкти нерухомого майна, проте ОСОБА_1 не використовує вищевказані будівлі в господарській діяльності, оскільки не зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності (фізичною особою-підприємцем). Відомості про передачу в статутний фонд ФГ «Хоросно», де Позивач являється засновником, вищевказаних нежитлових будівель відсутні.

Відповідно, Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі підпунктів 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі ПКУ) та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ визначено суму податкового зобов`язання за платежем: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за платежем «18010300».

Стверджує, що нежитлові будівлі зареєстровані на фізичну особу-громадянина, а не на юридичну особу ФГ «Хоросно», а відтак не звільняються від оподаткування. Головне управління ДПС у Львівській області вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про те, що Позивач у розумінні законодавства є сільськогосподарським товаровиробником, який займається вирощуванням зернових та інших культур, а також тваринництвом і будівлі використовує виключно для сільськогосподарських потреб. Отже, при прийнятті ППР є законними.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 є засновником та головою Фермерського господарства «Хоросно» (). Основним видом господарської діяльності Господарства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

На праві приватної власності позивачу належить наступне майно:

- частини складу з навісом літ. «М» загальною площею 166,8 кв. м., що розташований в АДРЕСА_1 ;

- частини складу літ. «Л-1» загальною площею 361,6 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 ;

- частини складу літ. «Н-1» загальною площею 696,6 кв. м., що розташований в АДРЕСА_1 ;

- забійного цеху площею 48 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- навісу загальною площею 296,6 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- телятнику загальною площею 1563,8 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- корівника загальною площею 556,7 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- майстерні тракторної бригади загальною площею 210,0 кв. м., що розташована в АДРЕСА_1 ;

- телятника загальною площею 1420,0 кв. м., що розташований в АДРЕСА_1 ;

- приміщення теплиці загальною площею 377,0 кв. м., що розташовані в АДРЕСА_3 .

ГУ ДПС у Львівській області на дані об`єкти нерухомого майна нарахувало податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (об`єкти нежитлової нерухомості) за 2023 рік та винесені такі податкові повідомлення-рішення форми «Ф» від 16.02.2024:

- № 1-1325-UA0091455 на суму 2793,90 грн. за об`єкт загальною площею 166,8 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 ;

- № 1-1325- НОМЕР_2 на суму 9936,10 грн. за об`єкт загальною загальною площею 296,6 кв.м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- № 1-1325-UA0091455 на суму 1608,00 грн. за об`єкт площею 48 кв.м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- № 1-1325-UA0091455 на суму 6056,80 грн. за об`єкт загальною площею 361,6 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 ;

- № 1-1325- НОМЕР_2 на суму 18649,45 грн. за об`єкт загальною площею 556,7 кв.м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- № 1-1325- НОМЕР_2 на суму 52387,30 грн. за об`єкт загальною площею 1563,8 кв.м., що розташований в АДРЕСА_2 ;

- №1-1325-UA0091455 на суму 11668,05 грн. за об`єкт загальною площею 696,6 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 .

Не погодившись із цими ППР, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку позиціям сторін, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Статтею 266 ПК України регламентовано особливості та порядок сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом «а» підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, визначені підпунктами «а» - «л» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII, який набрав чинності 01 січня 2019 року, внесено зміни до ПК України і підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в такій редакції: ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже, законодавець уточнив з 01 січня 2019 року, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи. Умовою звільнення об`єктів нерухомості від оподаткування законодавець визначив цільове призначення їх фактичного використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Зазначена редакція була чинною і до 31.12.2023, тобто на час виникнення спірних правовідносин.

Тож установлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується діяльності сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для її ведення, зокрема стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

З аналізу приписів підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України слідує, що підставою їх застосування є одночасна сукупність двох умов: 1) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; 2) такий об`єкт нерухомості віднесений до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності особи.

За змістом підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа-підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 щодо цілей глави 1 розділу ХIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін «сільськогосподарський товаровиробник» має інше змістовне навантаження.

Так, поняття «сільськогосподарський товаровиробник» міститься й у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції». Так, відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Відповідач не заперечує ту обставину, що ОСОБА_1 є засновником та головою Фермерського господарства «Хоросно».

Матеріалам справи підтверджено, що позивачу на праві приватної власності належать такі об`єкти нежитлової нерухомості: частини складу з навісом літ. «М» загальною площею 166,8 кв. м., що розташований в АДРЕСА_1 ; частини складу літ. «Л-1» загальною площею 361,6 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 ; частини складу літ. «Н-1» загальною площею 696,6 кв. м., що розташований в АДРЕСА_1 ; забійного цеху площею 48 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ; навісу загальною площею 296,6 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ; телятнику загальною площею 1563,8 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ; корівника загальною площею 556,7 кв. м., що розташований в АДРЕСА_2 ; майстерні тракторної бригади загальною площею 210,0 кв. м., що розташована в АДРЕСА_1 ; телятника загальною площею 1420,0 кв. м., що розташований в АДРЕСА_1 ; приміщення теплиці загальною площею 377,0 кв. м., що розташовані в АДРЕСА_3

Об`єкти нерухомості, які належить позивачу на праві приватної власності і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, що підтверджується рішенням засновника ФГ «Хоросно» №1/2019 від 03.01.2019, актом приймання-передачі майна від 03.01.2019 року, а також відомостями в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2021 (номер запису про речове право 42857155), що земельна ділянка під даними будівлями площею 2.9092 га, КН :09:000:0409 знаходиться в оренді ФГ «Хоросно» на підставі договору оренди землі укладеного 01.07.2021 із Солонківською сільською радою.

З огляду на встановлені обставини, суд критично оцінює доводи відповідача, що станом на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень у контролюючого органу була інформація про неможливість використання за цільовим призначенням нежитлових будівель, які належать позивачу. Адже жодних доказів стосовно того, яка саме інформація була наявна у відповідача і яку інформацію ГУ ДПС у Львівській області враховано при прийнятті спірних податкових повідомлень рішень, відповідач в обґрунтування таких доводів не зазначив і не надав.

Суд критично ставиться до твердження відповідача, що позивач є власником зазначених будівель та не зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності, відтак не є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки як встановлено судом ОСОБА_1 є єдиним засновником та головою Фермерського господарства «Хоросно» (). Основним видом господарської діяльності Господарства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Крім цього, у власності ОСОБА_1 знаходяться земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Дані об`єкти нерухомого майна безпосередньо використовуються ним у сільськогосподарській діяльності (для ведення фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства).

Отже, ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником оскільки займається особистим селянським господарством та веденням фермерського господарства. Належні ОСОБА_1 на праві власності будівлі він використовує для ведення фермерського господарства. Використання даних будівель саме для ведення фермерського господарства підтверджується рішенням засновника ФГ «Хоросно» №1/2019 від 03.01.2019р., актом приймання-передачі майна, а також тим фактом, що земельна ділянка під даними будівлями площею 2.9092 га, КН :09:000:0409 знаходиться в оренді ФГ «Хоросно» на підставі договору оренди землі укладеного 01.07.2021 із Солонківською сільською радою. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2021р., номер запису про речове право 42857155. В користуванні ФГ «Хоросно» є земельні ділянки сільськогосподарського призначення, на яких Господарство вирощує сільськогосподарську продукцію. Для зберігання даної продукції, а також сільськогосподарської техніки використовуються вище зазначені об`єкти нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Оскільки ОСОБА_1 , як голова та засновник фермерського господарства займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, використання належних йому як фізичній особі нежитлових будівель сільськогосподарського призначення надає йому право на застосування підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК виключення даного нерухомого майна із об`єктів оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Об`єкти нерухомості, які належить ОСОБА_1 на праві приватної власності і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до вимог даного Державного класифікатора будівель та споруд, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості», 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості», 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості», 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості», 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості», 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості», 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (1271) включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін. Цей клас включає такі підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Стосовно ж зауважень відповідача про те, що позивач не був позбавлений права звернутися до ДП ДНДІАСБ щодо видачі експертного висновку суд зазначає, що норми податкового законодавства не покладають на платника податку обов`язок отримати від Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві» експертний висновок щодо правильності класифікації наявних у власності особи об`єктів нерухомості за державним класифікатором ДК 018:2000.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 травня 2023 у справі № 380/10802/22.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач, у свою чергу, на підтвердження правомірності винесення спірних рішень вказує, що вищевказане майно позивач не використовує у сільськогосподарській діяльності оскільки не зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Суд не погоджується із такими доводами з огляду на наступне.

Звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (п.п. «г» п. 30.9 ст. 30 ПК України).

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 ПК України, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Як зазначено судом вище, пільга, встановлена п. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Виходячи із буквального тлумачення цієї норми, з урахуванням значення слова «призначення», як «мета використання чого-небуть», «відповідати меті», можна зробити висновок, що будівлі і споруди, про які йдеться в цій нормі, повинні відповідати меті, способу та критеріям використання у сільськогосподарській діяльності. Вимоги, що будівлі і споруди повинні використовуватися (експлуатуватися) у сільськогосподарській діяльності текст цієї норми не містить.

Підтвердженням того, що норма підпункту «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не ставить у залежність право на податкову пільгу від фактичного використання об`єкта нерухомості у сільськогосподарській діяльності, свідчить законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, п. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Також, не встановлено обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності Законом України від 28.12.2014 №71-VIII, при цьому умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначено цільове призначення їх використання та встановлено вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

У матеріалах справі відсутні будь-які докази, що позивач використовував належні йому на праві власності об`єкти нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської, діяльності.

Отже, помилковими та необґрунтованими є висновки відповідача, що позивач не має права на пільгу, встановлену зазначеною нормою, оскільки не використовує об`єкти нерухомості за цільовим призначенням.

Вказана позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 01.10.2019 у справі №0340/1905/18 та від 24.04.2020 у справі №540/2206/19, яку суд враховує в силу імперативних вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, зазначені вище об`єкти нежитлової нерухомості віднесені до будівель сільськогосподарського призначення Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та використовуються позивачем як сільськогосподарським товаровиробником для здійснення сільськогосподарської діяльності, що не спростовано відповідачем.

Окремо суд уважає за необхідне звернути увагу на те, що нарахування податкових зобов`язань на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу, було предметом неодноразового судового розгляду, зокрема у справах № 380/18190/21 та №380/17043/22, 380/1245/24.

Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/18190/21 від 16.02.2022, №380/17043/22 від 03.05.2023, 380/1245/24 від 09.08.2024, які набрали законної сили задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування відповідних податкових повідомлень-рішень, якими позивачу визначено суми податкових зобов`язання за платежем по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, щодо цих же об`єктів нерухомого майна, як і по даній справ, лише за інший період.

Проте, відповідач, без урахування висновків суду, викладених у рішеннях, які набрали законної сили, повторно, з необґрунтованих підстав визначив податкові зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на об`єкти нерухомого майна і виніс податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження в межах розгляду даної справи. За наведених обставин поведінку відповідача у спірному випадку не можна вважати добросовісною та розсудливою.

З огляду на викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 16.02.2024 №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455, №1-1325-UA0091455.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 968,96 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна