Справа № 140/4844/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 рокуСправа № 140/4844/24 пров. № А/857/23767/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М .,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року (суддя Ксензюк А.Я., м. Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (далі ТОВ) звернулось до суду із позовом до Волинської митниці (далі Митниця ), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів відповідача від 21.12.2023 №UA205150/2023/000823/2 (далі Рішення) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.12.2023 №UA205140/2023/033983 (далі Картка відмови).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

В апеляційній скарзі вказує, що у поданих до митного оформлення разом із митною декларацією документах наявні розбіжності та невідповідності, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та невключення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 08.08.2023 між ТОВ (покупець) та NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED (Китай) (продавець) було укладено контракт №08082023 (далі Контракт), за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язаний з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним Контрактом Товару.

Згідно із специфікацією від 08.08.2023 №1 до Контракту (далі Специфікація) сторонами узгоджено поставку товару, а саме: глутамату натрію 99%, аскорбінової кислоти та таурину загальною вартістю 38 365 доларів США. Умови поставки: CIF (Клайпеда, Литва). Умови оплати: 50 передоплата і 50% протягом 20 днів по копії коносаменту.

На виконання умов вказаних Контракту та Специфікації, відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 15.09.2023 №NGC23080487 (далі Інвойс) компанія NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED поставила позивачу відповідний товар загальною вартістю 38 365 доларів США.

20.12.2023 декларантом позивача подано до Митниці митну декларацію (далі МД) №23UA39U6, з метою здійснення митного оформлення наступного товару, що постачався згідно з вищевказаним договором:

1. «Аскорбінова кислота (вітамін С) ASCOR BIC ACID FOOD GRADE у вигляді білого кристалічного порошку, з вмістом основної речовини 100%, без вмісту допоміжних речовин (змішаних компонентів), вага нетто 9000 кг, CAS №: 50-81-7, молекулярна формула: C6H8O6, не містить ГМО. Номер партії:123113037. Дата виготовлення - 31.03.2023, термін придатності 28.02.2025. Призначення: харчова галузь (як антиоксидант, для зберігання кольору продукції, для консервації, стандартизує вміст вітаміну С у хлібопекарській, м`ясопереробній, у переробці овочів та фруктів, кондитерській галузі, виробництво напоїв). Торговельна марка NEWGREEN. Виробник - NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED, CN. Розфасована та упаковані в 320 картонні коробки не містить наркотичних, психотропних засобів та прекурсорів»;

2. «Глутамат натрію 99%(MONOSODIUM CLUTAM ATE 99%) у вигляді прозорого порошку, з вмістом основної речовини 98,90%, вага нетто 8000 кг, CAS №:142-47-2, молекулярна формула: C5H8NNaO4, не містить ГМО. Номер партії:, дата виготовлення 18.08.2023, термін придатності 17.08.2025. Призначення: харчова галузь (для підсилення смакових властивостей безалкогольних напоїв, солодощів і випічки, м`яса, м`ясо, рибо - і молокопродуктів, закусок та сухих сніданків, оброблених овочах і фруктах, продукції на основі горіхів, чіпсах, сухариках й інших снеках, фаст-фуді, підливах, приправах, смакових добавках тощо). Торговельна марка NEWGREEN. Виробник - NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED, CN Розфасована та упаковані в 360 паперові мішки не містить наркотичних, психотропних засобів та прекурсорів»;

3. «Таурин харчовий (TAURINE FOOD GRADE) у вигляді безбарвного або білого кристалічного порошку, Хімічні та фізичні властивості: основна речовина - 99,0%, щільність: 1,494 г/см3, плавлення: 300, показник заломлення: 1,515 р, розчинність у воді : 5-10 г/100мл при 23,5гр.С. Вага нетто 5000 кг, CAS №: 107-35-7, молекулярна формула: C2H7NO3S, не містить ГМО. Номер партії: CP202308121, дата виготовлення 12.08.2023, термін придатності 11.08.2025. Призначення: харчова галузь (входить до складу енергетичних напоїв, сухого дитячого харчування, спортивного харчування). Торговельна марка NEWGREEN. Виробник NEWGREEN PHARMCHEM CO., LIMITED, CN. Розфасована та упаковані в 200 картонні коробки, не містить наркотичних, психотропних засобів та прекурсорів»

Митна вартість товару визначена за (першим) основним методом.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: Контракт, Специфікацію, рахунок-проформа №NGC23080487 від 04.08.2023, Інвойс, прайс-лист від 15.09.2023 №б/н, договір-заявка перевезення вантажів від 12.12.2023 №247-Д, довідка про транспортні витрати від 20.12.2023 №30, рахунок фактура від 22.12.2023 №33, сертифікати якості від 31.03.2023 та від 15.09.2023, пакувальний лист від 15.09.2023, коносамент від 07.09.2023 №MEDUFA529066, банківські платіжні документи від 14.08.2023 та від 25.09.2023, страховий поліс від 07.11.2023 №84, сертифiкат про походження товару від 18.10.2023 №23C4403A2730/02225, рахунок від 14.12.2023 №TG141223004, сертифікат здоров`я від 15.09.2023 №0487, автотранспортна накладна (CMR) від 12.12.2023, довідка про транспортні витрати по доставці вантажу від 14.12.2023 №13040.

20.12.2023 здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту Митницею запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; рахунки на перевезення товару; рахунок та інші документи, що стосуються страхування оцінюваного товару; копію митної декларації країни відправлення; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та за бажанням декларанта інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Далі, позивачем надано додаткові пояснення від 21.12.2023 №21/12, в яких зазначено, що підприємством надано усі наявні в нього на момент митного оформлення документи, які витребовувалися митним органом.

21.12.2023 відповідач прийняв Рішення.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

відповідно до довідки про транспортні витрати від 20.12.2023 №30 (далі Довідка) вартість перевезення від пункту завантаження Клайпеда (Литва) до кордону України становить 178200 грн, відстань по даному маршруту становить 705 км, тобто вартість перевезення до кордону України 252,77 грн/км. Однак, вартість перевезення по території України від кордону до смт.Локачі становить 59400 грн, відстань по даному маршруту становить 105 км, тобто вартість перевезення по території України становить 565,71 грн. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості;

у страховому полісі від 07.11.2023 №84 (далі Поліс) зазначена страхова сума 42201,50 доларів США, однак відповідно до Інвойсу вартість товару становить 38365 доларів США. Крім того, не відомо ким (імпортером чи експортером) була сплачена вартість страхування оцінюваного товару та яку суму становить страховий платіж. Слід зазначити, що страхові витрати є невід`ємною складовою митної вартості;

прайс-лист товару від 15.09.2023 (далі Прайс-лист) є лише пропозицією (oferta) на кожну окрему поставку від продавця. Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості.

Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Митниця видала Картку відмови.

21.12.2023 декларант подав МД №23UA38U9, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК.

Не погоджуючись із прийнятими Митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини першої статті 246 МК метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною першою статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.

За приписами частини другої цієї статті декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК).

За правилами частини третьої статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з частиною першою статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частини друга-третя статті 54 МК).

Частиною четвертою статті 54 МК встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

Водночас частиною п`ятою статті 54 МК передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відтак, в силу приписів статті 55 МК орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року у справі №815/6827/17.

Як уже встановлено вище, декларант для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Щодо покликання апелянта на те, що у Полісі зазначена страхова сума 42201,50 доларів США, однак відповідно до Інвойсу вартість товару становить 38365 доларів США, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.2 Контракту номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість Товару вказується в Додатках (Специфікаціях) до Контракту, які є його невід`ємною частиною.

На підтвердження заявленої митної вартості декларантом було надано Специфікацію, у якій вказано загальну вартість товару 38365 доларів США. Така вартість збігається із сумою, що вказана в Інвойсі.

Відповідно до частини шостої статті 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до наданих декларантом документів, перевезення товару здійснюється на умовах поставки CIF (LT KLAIPEDA).

Цими правилами передбачено, що термін CIF «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. Умовами CIF передбачено, що на продавця покладається обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Як вірно зазначав суд першої інстанції, поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця укласти договір страхування та сплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, витрати за страхування та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті. Наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки CIF, сторони виходили з того, що узгоджена ціна на продаж товару вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень, відтак додаткових витрат на страхування товару позивачем понесено не було.

Щодо доводів Митниці про те, що відомості вказані у Довідці свідчать про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції з врахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14 звернув увагу на те, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому Довідка є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Відтак у рішенні відповідачем не обґрунтовано підстав для можливого заниження позивачем транспортних витрат та наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей.

Щодо доводів апелянта про те, що Прайс-лист містить цінову пропозицію для ТОВ на товар, що імпортується, тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, суд зазначає, що інформація з прайс-листів не є публічною офертою. Це надає можливість продавати товари за іншими цінами, ніж вказані в прайс-листі, у разі здорожчання чи здешевлення товару або досягнення сторонами інших домовленостей (наприклад, придбання великої партії товару, що відповідно може вплинути на вартість товару). В той же час, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем Прайс-листа для широкого кола осіб, виданого саме експортером, ставить під сумнів достовірність визначеної митної вартості товару. Відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданому до митного оформлення рахунку.

З огляду на вище викладене, сам лише факт надання прайс-листа, виданого експортером не для загального кола покупців, на думку суду, не може викликати сумнів у заявленій митній вартості імпортованого товару.Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 МК.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич