Справа № 120/171/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 р. Справа № 120/171/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.01.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява адвоката Виростка А.В., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо проведення нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку матеріальну допомогу.

Ухвалою суду від 17.01.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, водночас представнику позивача встановлено 10-денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків заяви.

27.01.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою у військової частини НОМЕР_1 витребувано додаткові докази, зокрема, довідку про нараховану позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

05.02.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що у період з 26.04.2024 по 03.06.2024 позивач перебував на лікуванні у зв`язку з хворобою, яка пов`язана із захистом Батьківщини, внаслідок захворювання серцево-судинної системи, більше 30 днів поспіль. Разом з тим позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про здійснення ним багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, що є необхідною умовою для надання позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відтак, на думку відповідача, у військової частини НОМЕР_1 не має підстав для виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Разом з відзивом на позов відповідач надав витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) від 18.10.2023 № 286 з 18.10.2023 позивач був залучений та приймав безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи у районі ведення бойових дій. Надалі, на підставі наказу командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) від 11.01.2024 № 11, позивач 11.01.2024 вибув зі складу оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

01.11.2024 позивач був звільнений з військової служби у зв`язку досягнення граничного віку перебування на військовій службі без виплати відповідної матеріальної допомоги.

Як видно з виписного епікризу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону медичної картки хворого № 3060, виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3441 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, позивач ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в цьому медичному закладі з 26.04.2024 (дата госпіталізації) по 03.06.2024 (дата виписки), тобто 39 днів, за наслідками захворювань серцево-судинної систем, пов`язаних із захистом Батьківщини.

За змістом виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3441 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону визначено (розділ "Перебіг хвороби"), що позивач після мобілізації відчував постійний головний біль з підвищеним артеріальним тиском. Окрім того, у 2024 році у позивача виникли рецидиви перебоїв в роботі серцево-судинної системи.

Вказані захворювання (та їх подальші загострення), з урахуванням безпосередньої участі позивача в бойових діях, зокрема у період з 18.10.2023 по 11.01.2024, мають причинний зв`язок із проходження військової служби, а відтак мають характер захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини.

Відтак позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Як зазначає позивач, не отримавши відповіді, він звернувся на гарячу лінію Міністерства оборони України (звернення від 26.10.2024 № СЛ-18034678) з метою з`ясування питання щодо причин невиплати йому матеріальної допомоги.

За результатами розгляду рапорту та звернення на гарячу лінію, відповідач листом від 10.12.2024 № 1760/2694 повідомив позивача про відсутність підстав для виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати такої допомоги, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Відповідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі ? Порядок № 260).

Вказаним Порядком визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає, в тому числі одноразову грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентовано розділом XXIV Порядку № 260, пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 7 розділу XXIV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

При цьому, за правилами пункту 9 розділу XXIV Порядку № 260, виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) ? наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до пункту 6 окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачують військовослужбовцям у розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- поранення військовослужбовця, що зазнав при виконанні завдань під час воєнного стану;

- у разі наявності у військовослужбовця інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хімієтерапія), захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

- безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше ніж 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися у полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Отже, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира та за відповідності військовослужбовця визначеним окремим дорученням Міністра оборони України умовам.

Судом встановлено, що позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 з рапортом щодо виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, однак у виплаті такої допомоги було відмовлено з посиланням на ненадання документів, які б свідчили про здійснення позивачем баготоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, що є необхідною умовою для надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Утім, з вказаною позицією відповідача суд погодитись не може та вважає її помилковою і такою, що не відповідає змісту пункту НОМЕР_2 окремого доручення Міністра оборони України № 2683/з від 01.02.2023.

Суд зазначає, що відповідною нормою визначено право на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям у кількох окремих випадках, зокрема: 1) у разі безперервного перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування понад 30 днів поспіль через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини (в тому числі захворювання серцево-судинної системи); 2) а також, як окрема категорія, у інших тяжких випадках, які потребують багатоетапного лікування, протезування, ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду або тривалого дорогого лікування.

З огляду на це, необґрунтованими є твердження відповідача про те, що обов`язковою умовою отримання матеріальної допомоги є саме проходження складних медичних процедур чи дороговартісного лікування.

Для військовослужбовців, які мають захворювання серцево-судинної системи, достатньо підтвердити факт безперервного лікування або реабілітації понад 30 днів поспіль, пов`язаного із захистом Батьківщини, що і підтверджується наданими позивачем медичними документами (виписним епікризом, медичною картою стаціонарного хворого тощо).

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивач має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, а тому бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу цієї допомоги є протиправною.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений ОСОБА_1 позов належить задовольнити, водночас обравши правильний спосіб захисту його прав у спірних правовідносинах, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: адвокат Виростко Альбін Вікторович (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування: АДРЕСА_2 );

3) відповідач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ).

Повне рішення суду складено 26.03.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович