Справа № 560/17342/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17342/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

25 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з Хмельницького окружного адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в, Хмельницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до його страхового стажу періодів безпосередньої участі в антитерористичній операції та у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії") з 05.06.2021 по 19.07.2021, з 08.08.2021 по 23.12.2021, з 31.12.2021 по 10.01.2022, з 06.02.2022 по 17.07.2022, з 11.08.2022 по 21.08.2022, з 23.08.2022 по 11.10.2022, з 22.12.2022 по 01.02.2023, з 16.02.2023 по 28.10.2023, з 12.11.2023 по 25.12.2023, з 14.01.2024 по 03.04.2024, з 08.04.2024 по 31.05.2024 на пільгових умовах - один місяць, служби за три, а також періоду навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 в Середньому професійно-технічному училищі №12 м. Керчи (СПТУ-12) та періоду роботи в ВОАО "ВОЛЯ" (ВАТ "ВОЛЯ") з 20.07.1994 по 13.01.1995, з 01.08.1997 по 01.04.1998, з 01.04.1998 по 08.02.1999.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу періодів безпосередньої участі в антитерористичній операції та у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 05.06.2021 по 19.07.2021 з 08.08.2021 по 23.12.2021 з 31.12.2021 по 10.01.2022 з 06.02.2022 по 17.07.2022 з 11.08.2022 по 21.08.2022 з 23.08.2022 по 11.10.2022 з 22.12.2022 по 01.02.2023 з 16.02.2023 по 28.10.2023 з 12.11.2023 по 25.12.2023 з 14.01.2024 по 03.04.2024 з 08.04.2024 по 31.05.2024 на пільгових умовах - один місяць служби за три, а також періоду навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 в Середньому професійно-технічному училищі №12 м. Керчи (СПТУ-12) та періоду роботи в ВОАО "ВОЛЯ" (ВАТ "ВОЛЯ") з 20.07.1994 по 13.01.1995, з 01.08.1997 по 01.04.1998, з 01.04.1998 по 08.02.1999 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся із заявою про призначення дострокової пенсії за віком. Зазначає, що пенсійним органом протиправно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Зазначає, що за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивача. При опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії, Головним управлінням розраховано стаж, який склав 21 рік 3 місяці 2 дні. За доданими документами до заяви до страхового стажу не зараховано періоди: в пільговому обчисленні періодів участі в бойових діях з 05.06.2021 по 19.07.2021, з 08.08.2021 по 23.12.2021, з 31.12.2021 по 10.01.2022 , з 06.02.2022 по 17.07.2022, з 11.08.2022 по 21.08.2022, з 23.08.2022 по 11.10.2022, з 22.12.2022 по 01.02.2023, з 16.02.2023 по 28.10.2023, з 12.11.2023 по 25.12.2023, з 14.01.2024 по 03.04.2024, з 08.04.2024 по 31.05.2024, оскільки пільговий порядок обчислення стажу роботи з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років; навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 згідно довідки від 19.06.2024 №ОП-1/23-141/151- 24, виданої Державним бюджетним професійно-навчальним закладом Республіки Крим "Керченський морський технічний коледж", оскільки довідка видана закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території; періоди роботи з 20.07.1994 по 13.01.1995, з 01.08.1997 по 01.04.1998, з 01.04.1998 по 08.02.1999, оскільки ОСОБА_1 при зверненні за призначенням пенсії не надав документів, які б підтверджували вищезазначені періоди роботи (трудова книжка, уточнюючі довідки, виписки із наказів, довідки про заробітну плату). Таким чином, враховуючи вищенаведені факти, відповідач вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-ІV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.08.2024 №30 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

До страхового стажу позивача не було враховано:

- в пільговому обчисленні періодів участі в бойових діях з 05.06.2021 по 19.07.2021, з 08.08.2021 по 23.12.2021, з 31.12.2021 по 10.01.2022 , з 06.02.2022 по 17.07.2022, з 11.08.2022 по 21.08.2022, з 23.08.2022 по 11.10.2022, з 22.12.2022 по 01.02.2023, з 16.02.2023 по 28.10.2023, з 12.11.2023 по 25.12.2023, з 14.01.2024 по 03.04.2024, з 08.04.2024 по 31.05.2024, оскільки пільговий порядок обчислення стажу роботи з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років;

- навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 згідно довідки від 19.06.2024 №ОП-1/23-141/151- 24, виданої Державним бюджетним професійно-навчальним закладом Республіки Крим "Керченський морський технічний коледж", оскільки довідка видана закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території.

- періоди роботи з 20.07.1994 по 13.01.1995, з 01.08.1997 по 01.04.1998, з 01.04.1998 по 08.02.1999, оскільки ОСОБА_1 при зверненні за призначенням пенсії не надав документів, які б підтверджували вищезазначені періоди роботи (трудова книжка, уточнюючі довідки, виписки із наказів, довідки про заробітну плату).

Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 21 рік 3 місяці 2 дні, що недостатньо для призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV.

Не погодившись із цим рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

У розумінні приписів частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною 6 вказаної статті передбачено види військової служби, до яких віднесено: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06.12.1991 №1932-XII "Про оборону України" (далі - Закон №1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 09.11.1991 №1788-ХІІ передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

На підставі пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року; час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки";час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення; час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 №30 "Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН" (зі змінами); час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей; інші періоди, зазначені в підпункті "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей".

В підпункті "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" визначено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.01.2022.

Відповідно до довідок від 03.05.202023 №5280, від 06.06.2024 №4345, виданих Військовою частиною НОМЕР_2 , позивач з 05.06.2021 по 19.07.2021, з 08.08.2021 по 23.12.2021, з 31.12.2021 по 10.01.2022, з 06.02.2022 по 17.07.2022, з 11.08.2022 по 21.08.2022, з 23.08.2022 по 11.10.2022, з 22.12.2022 по 01.02.2023, з 16.02.2023 по 28.10.2023, з 12.11.2023 по 25.12.2023, з 14.01.2024 по 03.04.2024, з 08.04.2024 по 31.05.2024 брав безпосередньо участь в антитерористичній операції.

Колегія суддів зазначає, що час проходження такої служби зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається.

Такий правовий висновок у подібних правовідносинах також викладений Верховним Судом у постанові від 05.06.2018 в адміністративній справі №348/347/17 та постанові від 30.07.2019 в адміністративній справі №346/1454/17.

З урахуванням того, що матеріали справи достовірно підтверджують, що позивач у спірні періоди безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичній операції, то не зарахування відповідачем з огляду на наявне правове регулювання такого періоду військової служби з розрахунку один місяць служби за три є протиправним, а відтак наявні підстави для зобов`язання пенсійного органу, в якому позивач знаходиться на обліку, зарахувати спірні періоди у пільговому розмірі.

Щодо зарахування періоду навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 в Середньому професійно-технічному училищі №12 м.Керчи (СПТУ-12) та періоду роботи в ВОАО "ВОЛЯ" (ВАТ "ВОЛЯ") з 20.07.1994 по 13.01.1995, з 01.08.1997 по 01.04.1998, з 01.04.1998 по 08.02.1999, суд зазначає таке.

Згідно з абзацом 2 статті 56 Закону №1788 передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи1 на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22- 1(далі - Порядок №22-1). Наявність же таких сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637 ).

Колегія суддів вказує, що відповідне положення міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №588/647/17.

Так, згідно наявної копії трудової книжки серії НОМЕР_3 (оригінал втрачено в місті Донецьк), яка містить записи щодо трудової діяльності позивача:

- 20.07.1994 - 13.01.1995 - слюсар-сантехнік 5 розряду в ч/г ПП "Сканел";

- 01.08.1997 - 08.02.1999 - електромонтер 5-го розряду в ОАТ "Воля";

- 20.02.2001 - 10.10.2001 - пожежний ППЧ-1;

- 26.07.2001 - працював на різних посадах на Станції Іловайськ Донецької залізної дороги.

Відповідно до довідки від 19.06.2024 №ОП-1/23-14/151-24, виданої Керченським морським технічним коледжем, ОСОБА_1 з 01.09.1982 по 20.07.1985 проходив навчання Середньому професійно-технічному училищі №12 м.Керчи, що додатково підтверджується наказом щодо зарахування №13-к від 01.09.1982 та наказом щодо випуску №63-к від 20.07.1985, Дипломом №436445 від 20.07.1985.

Вищевказану довідку було замовлено через Республіку Казахстан та відповідь надходила на електронну адресу.

Таким чином, копією трудової книжки, довідкою від 19.06.2024 за №ОП-1/23-1/151-24, виданої Керченським морським технічним коледжем зокрема підтверджується страховий стаж позивача з 01.09.1982 по 20.07.1985, з 20.07.1994 по 13.01.1995, з 01.08.1997 по 01.04.1998, з 01.04.1998 по 08.02.1999.

Суд вважає, що наявні у трудовій книжці записи є достатніми та належними, які дійсно підтверджують трудову діяльність позивача.

Щодо твердження відповідача, що спірні періоди трудової діяльності позивача не зараховані у зв`язку з тим, що наявні розбіжності між документами та записами в трудовій книжці, суд зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Виправлення в документах не може бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право а призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб,

Таким чином, позивачка, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Колегія суддів зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Колегія суддів вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідно до пункту 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 18 Порядку №637 встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Тобто підтвердження трудового стажу на підставі показів свідків можливо у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що період навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 в Середньому професійно-технічному училищі №12 м.Керчи (СПТУ-12) та період роботи в ВОАО "ВОЛЯ" (ВАТ "ВОЛЯ") з 20.07.1994 по 13.01.1995, з 01.08.1997 по 01.04.1998, з 01.04.1998 по 08.02.1999, зазначений у трудовій книжці серії НОМЕР_3 неправомірно не зарахований відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.08.2024 №30 про відмову в призначенні дострокової пенсії не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті КАС України, а отже є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Отже, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 09.08.2024 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.