Справа № 480/11243/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5%, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в 58% відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з 01.11.2024, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5%, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 58% відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуваю на обліку ГУ ПФУ в Сумській області пенсію отримую відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З Органів Внутрішніх справ позивач був звільнений в 2005 році через хворобу (підстава свідоцтво про хворобу № 56 від 04.02.2005 року з розрахунку 53% відповідних сум грошового забезпечення. В листопаді 2024 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії з розрахунку 58% від грошового забезпечення так як я був звільнений з Органів внутрішніх справ по ст.64 «Б» через хворобу. В грудні 2024 року відповідач в перерахунку пенсії відмовив.
Позивач зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 13): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
За таких обставин, вважає що розмір призначеної йому пенсії повинен становити 55% (з урахуванням вислуги 58%) суми грошового забезпечення як особі, звільненій у відставку через стан здоров`я.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області, як отримувач пенсії за вислугу років (через хворобу) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 2005 у розмірі 53% грошового забезпечення за 21 років вислуги.
05.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії у розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення.
Листом від 11.12.2024 відповідач відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку та повідомив, що пунктом "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше, пенсії за вислугу років призначаються у розмірі: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Зважаючи на зазначене, особам, звільнених з військової служби "у запас", пенсія за вислугу 20 років призначається у розмірі 50 %, а звільненим у "відставку" - 55%. Крім того, повідомлено, що за матеріалами пенсійної справи, позивач звільнений зі служби згідно з п. "б" ст. 64 (через хворобу) у "запас", а не у "відставку", відповідно, пенсія була призначена з 01.04.2005 у розмірі 53% грошового забезпечення за 21 рок вислуги (20 років - 50% + 1 рік * 3%). Відтак, правових підстав для проведення перерахунку пенсії в розмірі 58 % немає.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії у розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон № 2262-ХІІ.
З матеріалів адміністративної справи судом позивачу пенсія за вислугу років на умовах Закону № 2262-ХІІ призначена з грудня 2002 року.
Відповідно до положень пункту "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на грудень 2006 року), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Отже, за приписами пункту "а" статті 13 Закону №2262-ХІІ спеціальною умовою для встановлення пенсіонеру пенсії за вислугу років у 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення є те, що пенсіонер був звільнений у відставку за віком або за станом здоров`я, у всіх інших випадках пенсія призначається у розмірі 50 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, та відповідно підлягає збільшенню за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до статті 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі Положення № 114), звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:
а) у запас Збройних Сил СРСР (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;
б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
З урахуванням приписів статті 62 Положення № 114 звільнення осіб, які проходять службу в ОВС могло здійснюватися або у запас, або у відставку.
І ці два поняття не можна ототожнювати, оскільки підстави для звільнення в "запас" та "відставку" є різними і тягнуть за собою для особи різні правові наслідки.
При цьому, як було зазначено вище, пункт "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ наділяє правом на отримання пенсії у розмірі 55 відсотків сум грошового забезпечення лише тих осіб, яких було звільнено саме у відставку за віком або за станом здоров`я.
В свою чергу, в матеріалах адміністративної справи міститься висновок про призначення пенсії від 13.04.2005, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 звільнено 01.04.2005 у запас за хворобою (а.с.11).
Факт звільнення відповідно до пункту "б" статті 64 Положення № 114, сторонами не заперечується.
Так, відповідно до пункту "б" статті 64 Положення № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.
Тобто, матеріалами адміністративної справи підтверджено, що позивача було звільнено зі служби в ОВС саме в запас, а не у відставку, а тому позивач не набув права на визначення його початкового розміру пенсії за вислугу років виходячи із 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (21108013) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько