Справа № 399/154/25
Суддя: Лях М. М.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 399/154/25
Провадження № 2-а/399/13/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Бобрик І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови від 15.02.2025 року серія ЕНА № 4078875 про накладення адміністративного стягнення, винесеної поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 2 Олександрійського району відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Онипсенком А.А. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Адміністративний позов мотивує тим, що поліцейським сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції №1 Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Онипсенком А.А. неправомірно винесено відносно неї постанову про адміністративне правопорушення від 15.02.2025 серії ЕНА №4078875 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В пункті 5 оскаржуваної постанови зазначено, що начебто вона «не виконала вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушила п. 8.4. ПДР». Який конкретно підпункт із вказаного пункту 8.4 вона порушила, у постанові не зазначено. При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями вона начебто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - «... порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини», яке передбачає накладення штрафу в розмірі 340 грн.

Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення - фактично вона виконала зупинку безпосередньо перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», як це передбачено правилами дорожнього руху (Розділ ІІ позову); у справі відсутні жодні відеозаписи, жодні пояснення свідків; таких доказів не може існувати, оскільки вона виконала належним чином зупинку перед знаком знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» (Розділ III позову); постанову винесено без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення; фактично відбулося оголошення їй складеної постанови без проведення розгляду справи (Розділ IV позову), а саме: 15.02.2025 ОСОБА_1 здійснювала рух на транспортному засобі в селищі Павлиш Олександрійського району. Жодних порушень ПДР вона не вчиняла. Бачила, що неподалік їхав службовий автомобіль поліції. Вона припаркувалася біля магазину, вийшла з автомобіля і побачила, що до її автомобіля ззаду під`їхав автомобіль поліції. Інспектори підійшли до її автомобіля і повідомили, що "начебто" десь там раніше вона не зупинилася на знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Позивачка категорично заперечила та наголосила, що таких подій не існувало. Вона згадала проїзд даного знаку і повідомила, що перед вказаним дорожнім знаком зменшила швидкість, щоб зупинитись перед ним. Але через ожеледицю в неї не вийшо зупинитися перед знаком і автомобіль дещо протягнуло вперед і він зупинився безпосередньо біля знаку. Тобто за будь-яких обставин вона все ж таки виконала зупинку перед знаком, як це передбачено правилами дорожнього руху. Більше того, перед вказаним дорожнім знаком є пішохідний перехід («зебра»), тому вона зупинилася максимально перед знаком, щоб не зупинитись на пішохідному переході. Проте це вже деталі, але фактично зупинилася перед зазначеним дорожнім знаком. Аргументи щодо відсутності жодного правопорушення з боку позивача та про безпідставність притягнення до відповідальності поліцейський до уваги не взяв та виніс протиправне рішення про накладення на неї стягнення без наявності складу адміністративного правопорушення.

На місці події інспектор не повідомляв її про розгляд адміністративної справи, не сповіщав про дату, час розгляду, про особу, яка буде розглядати, не повідомляв про її права, тощо. Повідомив, що вона має лише право оскаржити постанову. Замість процедурного розгляду справи відбулося формальне вручення складеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із зазначеними звинуваченнями позивачка не погодилась виходячи із наступного.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивачку звинувачено у тому, що начебто вона «не виконала вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушила п.8.4. ПДР». Який конкретно підпункт із вказаного пункту 8.4 порушила, у постанові не зазначено.

Відповідно до п.п. 8.4.Б ПДР «Дорожні знаки поділяються на групи, зокрема на б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги». За невиконання вимог дорожніх знаків передбачена відповідальність на підставі ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі штрафу 340 грн.

Відповідно до знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено" забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою».

Як вже зазначалось, перед вказаним дорожнім знаком позивачка зменшила швидкість, щоб зупинитись перед ним. Але через ожеледицю в неї не вийшо зупинитися перед знаком і автомобіль дещо протягнуло вперед і він зупинився безпосередньо біля знаку. Тобто за будь-яких обставин все ж таки виконала зупинку перед знаком, як це передбачено правилами дорожнього руху. А отже не порушила вимог ПДР. Таким чином, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення і, як наслідок, оскаржувана постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню. На прохання позивача інспектор надав для ознайомлення відеозапис, однак на ньому взагалі не було факту проїзду моїм автомобілем дорожнього знака без зупинки. На цьому відео було зафіксовано гальмування і зупинка перед знаком.

Оскаржуваною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності. Тому порушення в її діях мають бути доведені належними доказами, а не надуманими словами зацікавленого інспектора. Проте у справі відсутні жодні відеозаписи, жодні пояснення свідків, тобто взагалі відсутні будь-які докази порушення. А слова зацікавленого інспектора не можуть бути доказами по справі. Таких доказів не може існувати, оскільки вона виконала зупинку перед знаком знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», як це передбачено правилами дорожнього руху.

На підставі вище викладеного просить суд скасувати постанову від 15.02.2025 серії ЕНА №4078875 про накладення адміністративного стягнення, винесену поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції №1 Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Онипсенком А.А., відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі, свій позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав відзив на позовну заяву в якому просить суд, відмовити у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

24 лютого 2025 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому відповідач зазначив, що вказаний позов не підлягає задоволенню в зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

Так, 15.02.2025 о 11:11:17 інспектором СПД № 1 (смт Онуфріївка) ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Онипсенком А.А. за порушення п. 8.4. ПДР України, а саме в селищі Павлиш Олександрійського району на перехресті вулиць Центральна та Сухомлинського зупинив позивачку, яка не виконала вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та керувала транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача. В подальшому, поліцейським Онипсенком А.А. відносно позивача було винесено оскаржувану адміністративну постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. За приписами п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до вимог п. 8.4. ПДР України дорожні знаки поділяються на групи:

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, у взаємозв`язку з вчиненим позивачем адмінправопорушенням та диспозицією вказаної норми вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, а саме: проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 5 статті 258 КУпАП визначає, що у разі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 255 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому вважають, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 1 статті 122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.

Так, в позовній заяві позивачка вказує на той факт, що, не маючи взагалі ніяких доказів вчинення нею (позивачем) адміністративного правопорушення, притягнув її до адміністративної відповідальності.

На підтвердження законності складання відносно позивачки адміністративної постанови серії ЕНА № 4078875 від 15.02.2025, у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VI1I та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, до матеріалів адміністративної справи додано відео - фіксацію зі службового відеореєстратора вчинення безпосереднього правопорушення 15.02.2025 року, за яким позивачем, будучи водієм транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_1 , було порушено вимоги п. 8.4. ПДР та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, зазначають, що відповідно до ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова серії ЕНА № 4078875 від 15.02.2025 року містить всі вимоги, визначені КУпАП. Згідно графи 7 «До постанови додаються», зазначено технічний засіб, на який здійснювалася відео фіксація.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Встановивши вищевказані обставини, представник відповідача вважає, що постанова серії ЕНА № 4078875 від 15.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно позивача, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих поліцейському, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

24 лютого 2025 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив в якому позивачка ОСОБА_1 зазначила, що зазначені нею у позові аргументи не спростовано та не надано жодних доказів порушення і не надано жодних доказів розгляду справи. Замість надання у відзиві аргументованих мотивів на відхилення її аргументів, представник відповідача описав власні надумані судження із застосуванням словесних маніпулятивних тверджень, що повністю протирічать фактичним обставинам справи. У зв`язку з чим вважаю за доцільне надати відповідь на відзив. Позивачка стверджує, що за будь-яких обставин вона все ж таки виконала зупинку перед знаком, як це передбачено правилами дорожнього руху. Відповідач не надав жодних доказів порушень в її діях. Лише висловлює надумані припущення. Таких доказів і не могло існувати, оскільки позивачка не порушувала правила дорожнього руху. Отже, в порушення зазначених норм інспекторами жодними доказами не доведено факт порушення в її діях і як наслідок безпідставно накладено адміністративне стягнення, що є підставою для скасування зазначеної постанови.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача ГУНП в Кіровоградській області проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву та відповідь на відзив відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд прийшов встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено, що 15.02.2025 року поліцейським сектором поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Онипсенком А.А. винесено постанову серії ЕНА № 4078875 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Вказана постанова мотивована тим, що 15.02.2025 року о 11 год. 01 хв. в смт. Павлиш на перехресті вулиць Центральна та Сухомлинського, водій ОСОБА_1 не виконала вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР порушення вимог дорожніх знаків та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До постанови додано відеоматеріали, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Позивачкою оскаржується правомірність винесеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕНА № 4078875 від 15.02.2025 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 8.4 ПДР Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги (знаки пріоритету є п. 2.2 Проїзд без зупинки заборонено. Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою); в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху. Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху».

Надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео -файлам, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, назва файлу «2_489586148» від 27.02.2025 року, судом встановлено, що зазначений файл містить запис з відеореєстратору службової машини, на якому зафіксовано рух автомобіля під керуванням громадянки ОСОБА_1 на перехресті, проте правопорушення зазначене в постанові серія ЕНА № 4078875 від 15.02.2025 року на досліджених відеоматеріалах не виявлено.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без достатньої доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4078875 від 15.02.2025 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року (опублікована 28.04.2020 року) у справі№543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 605,60 грн. Свою позицію суд мотивує таким чином: по-перше, тепер за подання до суду заяв та скарг сплачується судовий збір, а не державне мито, а по-друге, Закон України «Про судовий збір» не передбачає винятків для позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Зважаючи на те, що позивачем не сплачено судовий збір, то йому слід сплатити 605,60 грн. судового збору на користь держави або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України з ГУНП в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 484, 48 грн, решту 121, 12 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 74, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову від 15.02.2025 року серія ЕНА № 4078875 про накладення адміністративного стягнення, винесену поліцейським сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) відділення поліції № 1 Олександрійського району відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Онипсенком Анатолієм Анатолійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальості за адміністративне порушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484, 48 гривень.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в розмірі 121, 12 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Лях