Справа № 160/1000/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2025 рокуСправа №160/1000/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2), у якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 06 листопада 2024.
Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
28.01.2025 до суду від представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 07.10.2014 отримує пенсію за віком (Список 2) відповідно до Закону №1058-IV. Згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 не менше 31 року. У зв`язку з тим, що в документах про призначення пенсії відсутні документи, які підтверджують факт відсутності осіб, які за законом зобов`язані утримувати позивача, підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутні. Крім того, в ході розгляду заяви з доданими до неї документами встановлено, що згідно з паспортними даними дата народження заявниці ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дату звернення за перерахунком пенсії ОСОБА_1 досягла пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, тобто 60 років. На дату звернення за переходом на пенсію по втраті годувальника стаж роботи ОСОБА_1 становить 26 років 7 місяців 10 днів при необхідному 31 рік.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 21.10.2014 призначено пенсію за віком (Список №2), обчислену відповідно до Закону №1058-IV.
Між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 15.08.2009 укладено шлюб, прізвища після реєстрації шлюбу: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 15.08.2009.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (виданого повторно) серії НОМЕР_5 від 06.11.2024.
Згідно з довідкою №544, що видана ОСОБА_1 , вона на час смерті ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_2 та вони вели спільне господарство з 2009 року і до смерті ОСОБА_2 08.07.2015 (а/з 238 від 10.07.2015). Підстава: акт про спільне проживання від 31.10.2024.
06.11.2024 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону №1058-IV.
Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 13.11.2024 №83 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію по втраті годувальника на підставі Закону №1058-IV. Згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 не менше 31 року. В ході розгляду заяви з доданими до неї документами ГУ ПФУ у Волинській області встановлено, що позивач досягла пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, тобто 60 років. За матеріалами ЕПС позивачу з 21.10.2014 призначена пенсія по віку (Список № 2) відповідно до Закону №1058-IV, на дату звернення за переходом на пенсію по втраті годувальника стаж роботи позивача становить 26 років 7 місяців 10 днів, при необхідному 31 рік.

Вважаючи оскаржуване рішення відповідача-2 протиправним, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Отже, зазначеною нормою закону визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника - пенсіонера, призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, що були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно частини 3 статті 36 Закону №1058-IV, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно з частиною 1 статті 38 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Таким чином, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, при цьому необхідною умовою для призначення вказаним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Згідно з пунктом 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи, зокрема:

документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

відомості про місце проживання.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до пенсійного органу (06.11.2024) із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника вона досягла пенсійного віку, а отже набула статусу непрацездатності, а відтак мала право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Висновок відповідача-2, покладений в основу оскаржуваного рішення щодо відсутності у позивача достатнього страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV, суд вважає помилковим, оскільки положення статті 36 Закону №1058-ІV, яким визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, не пов`язує право на такий вид пенсії з наявністю певного страхового стажу утриманця.

Відповідно до положень частини 3 статті 36 Закону №1058-IV, ОСОБА_1 вважається непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника - її чоловіка ОСОБА_2 , відтак має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Інших підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії по втраті годувальника відповідачем-2 не зазначено, а рішення від 13.11.2024 №83 не містить.

На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вказані критерії суд приходить до висновку, що рішення відповідача винесено необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.11.2024 №83 про відмову у перерахунку пенсії по втраті годувальника.

Отже, рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 1713.11.2024 №83 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по втраті годувальника, є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність ОСОБА_1 документів була досліджена відповідачем-2 поверхнево, неповно та не всебічно, а також з урахуванням того, що відповідачем-2 взагалі не досліджувалось питання щодо наявності у померлого годувальника станом на день смерті необхідного страхового стажу, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника від 06.11.2024, з урахуванням висновків суду.

Разом з тим саме ГУ ПФУ у Волинській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, є суб`єктом владних повноважень, який має повторно розглянути заяву позивача про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Викладене свідчить, що у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання про здійснення перерахунку пенсії позивача по втраті годувальника.

Суд зазначає про передчасність вимог про переведення позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Висновки про переведення позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника можуть бути зроблені відповідачем-2 лише після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 з дотриманням вимог чинного законодавства та висновків суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За наведених обставин позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією № від 10.01.2025.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого порушені права позивача, на користь ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню витрати на сплату судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (адреса: Київський майдан, 6, м. Луцьк, 43026; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13358826) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.11.2024 №83 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію по втраті годувальника, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар