Справа № 280/8549/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/8549/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2024, (суддя суду першої інстанції Новікова І.В.), прийняте за правилами спрощеного провадження в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/8549/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порошкові фарби України» до Запорізької митниці про визнання протиправним рішення про коригування митної вартості товару,

УСТАНОВИВ:

12.09.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Порошкові фарби України» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000009/1 від 18.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 18.11.2024 задовольнив позовні вимоги ТОВ «Порошкові фарби України». Визнав протиправним і скасував рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000009/1 від 18.06.2024.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Запорізька митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при проведення перевірки документів, наданих позивачем при митному оформленні товару встановлено наявність їх недоліків, які унеможливили підтвердження митної вартості за ціною договору. Поданими позивачем документам не було усунуто невідповідності означених документів, відтак відповідач обґрунтовано скоригував митну вартість товару. Крім того, відповідач вказав на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Порошкові фарби України» - Покупець та компанією Weihai Longcai Advanced Materials Co. Ltd (Китай), укладено Контракт №WL26122023, відповідно до пункту 1.1 якого Продавець продає, а Покупець придбає товари, перераховані в Додатках, які є невід`ємною частиною до даного договору, на умовах, обумовлених у додатках.

У зв`язку із постачанням товару відповідно до зазначеного Контракту, до митного контролю та митного оформлення позивачем надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40 від 17.06.2024 за №24UA95U0 (№ UA112080/2024/004595) на 3 товари:

« 1. Поліефірна смола POLYESTER RESIN Р8670Т 41800 кг. Зовнішній вигляд: прозорі гранули; Кислотне число: 33,3-33,4 mg KOH/g; В`язкість: 34,2-34,3 pa.s; Колір Гарднера: 5; Tg: 64,0;Складна насичена поліефірна смола у вигляді гранул, без запаху, з гідроксильним числом менше 100, використовується як основа при виробництві порошкових фарб. Не призначено для військового використання. Виробник Weihai Longcai Advanced Materials Co., Ltd. Країна виробництва CN.

2. Затверджувач CURING AGENT LC-552 2200 кг. Поліамід у первинній формі. Зовнішній вигляд: світло-жовто-білий порошок або гранули; Вміст твердої речовини: 99,70-99,85%; Діапазон плавлення: 126,8-129,9; Гідрокси еквівалент: 80,43-80,70. Примідний затверджувач (полігідроксиалкіламід), хімічна назва N,N,N,N tetrakis(2- hydroxyethyl) adipamide; у вигляді твердих білих гранул чи порошку; використовується як затверджувач для поліефірних фарб. Не призначено для військового використання. Виробник Weihai Longcai Advanced Materials Co., Ltd. Країна виробництва CN.

3.Сульфат барію природний (барит), неочищений: Сульфат барію Barium Sulfate 2HB -21000кг; Сульфат барію Barium Sulfate 44HB -1000 кг. Має вигляд порошку білого кольору. Вміст BaSO4 від 82% і більше. Кольоровий ступінь White 82% і більше. Використовується як пігмент для фарбування. Застосовується у фарбах на масляній та водній основі. Виробник Tian xiang (Qingdao) Fine Chemical Co., Ltd. Країна виробництва CN.».

В графі 44 вищезазначеної МД, декларантом вказано та надіслано разом з МД наступні документи: Пакувальний лист №б/н від 05.01.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) №LCJZ-R2 від 05.01.2024; Коносамент №QN24030193 від 10.04.2024; Автотранспортні накладні №8400911, №8400912, №8400914 від 12.06.2024; Платіжна інструкція №6 від 09.02.2024; Рахунки №119050 від 16.05.2024, №121597 від 10.06.2024, №121817 від 12.06.2024; Платіжні інструкції №473 від 31.05.2024, №486 від 11.06.2024; Довідки про транспортні витрати №1206-2410 від 12.06.2024; №1206-2411 від 12.06.2024; №1206-2412 від 12.06.2024; Контракт №WL26122023 від 26.12.2023; Додаток №1 від 05.01.2024 до контракту №WL26122023 від 26.12.2023; Додаткові угоди №120324-10 від 12.03.2024 та №120324-10/1 від 04.06.2024 до договору про транспортно-експедиторські послуги №МПК/ТЕК/2024/03-02 від 12.03.2024; Договір про транспортно-експедиторські послуги №МПК/ТЕК/2024/03-02 від 12.03.2024; Витяг з каталогу виробника б/н від 05.01.2024; Довідка опис №1705/01 від 17.05.2024; Результати тестування б/н від 13.01.2024, від 26.02.2024, від 28.02.2024; Сертифікати аналізу б/н від 11.12.2023, від 17.01.2024; Копії митних декларацій країни відправлення №00078063 та №00078074 від 24.03.2024.

Також, у гр.44 МД зазначено перелік документів, які наявні у декларанта (з позначкою «d»), однак не надіслано разом з МД, а саме: Договір про надання послуг митного брокера №25/11-21 БР від 25.11.2021; Договори (контракти) по перевезенню №02/01 від 02.01.2023, №0606241М від 06.06.2024; №220801 від 01.08.2022; б/н від 22.06.2022 (2 штуки).

Митним органом під час перевірки документів наданих до митного оформлення виявлено наступні недоліки:

1. Відповідно до п.3.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.12.2023 №WL26122023 продавець направляє покупцю специфіцирований рахунок на оплату, який повинен зокрема містити: номер додатку до зовнішньоекономічного контракту, код товару ТН ЗЕД, вагу брутто. Поданий до митного оформлення рахунок від 05.01.2024 №LCJZ-R2 зазначеної інформації не містить.

Разом з цим, слід зазначити, що платіжне доручення в іноземній валюті від 09.02.2024 №6 містить посилання на реквізити контракту та додатку до нього, однак відповідно до п.3.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.12.2023 №WL26122023 оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку;

2. Згідно п.5.8. зовнішньоекономічного контракту від 26.12.2023 №WL26122023 продавець разом з товаром надає зокрема покупцю сертифікат якості та сертифікат походження товару. При цьому до митного оформлення ці документи не надані;

3. В наданих CMR від 12.06.2024 №8400911, №8400914, №8400912 (наявні печатки) перевізників є ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Транс-Таун», ФОП ОСОБА_2 , але до митного оформлення надані договори про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.08.2022 № 220801 між ТОВ «ТЕК «Мітрідат» та ТОВ «Транспортна компанія «Європа» (надавався у попередніх митних оформленнях, наявний у базі митниці) та від 12.03.2024 №МКП/ТЕК/2024/03-02 між ТОВ «ТЕК «МІТРІДАТ» та ТОВ «ПОРОШКОВІ ФАРБИ УКРАЇНИ» (до митного оформлення не надано договорів з перевізниками). Відсутнє документальне підтвердження договірних відносин між покупцем та безпосередніми перевізниками.

4. Копії митних декларацій країни відправлення №00078074, №00078063 від 24.03.2024 не містять відомостей щодо зовнішньоекономічного контракту, а умови поставки (FOB) наведено без зазначення географічного пункту поставки.

Разом з цим, копії митних декларацій країни відправлення містять посилання на коносаменти №237311041А, №237311041В. Однак до митного оформлення надано коносамент від 10.04.2024 № QN24030193.

До того, у митних деклараціях країни відправлення отримувачем товару зазначено ТОВ «МІКРО-ПАУДЕР УКРАЇНА».

У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного/аналогічного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ.

У зв`язку із виявленими розбіжностями декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) договори (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації;4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларантом 18.06.2024 додатково надано пояснювальну записку від 18.06.2024 №1806/01, а також зазначено, що інші документи надаватися митному органу не будуть.

Судом встановлено, що під час митного оформлення товару митним органом використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей:

- товару №1 з розрахунку 1,95 USD/кг (за МД від 27.03.2023 №23UA84U1, від 05.03.2024 №24UA98U3),

- товару №2 з розрахунку 2,75 USD/кг + заявлені транспортні витрати по товару (за МД від 27.03.2023 №23UA84U1, від 05.03.2024 №24UA98U3),

- товару №3 з розрахунку 0,95 USD/кг (за МД від 24.04.2024 №24UA27U5), у співставних обсягах та комерційних рівнях, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Також, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000009/1 від 18.06.2024.

Позивач, не погодився з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані усі документи для необхідності обчислення митної вартості товару.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).

Таким чином, аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №809/1884/16.

Стосовно посилань митного органу на те, що «Відповідно до п.3.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.12.2023 №WL26122023 продавець направляє покупцю специфіцирований рахунок на оплату, який повинен зокрема містити: номер додатку до зовнішньоекономічного контракту, код товару ТН ЗЕД, вагу брутто. Поданий до митного оформлення рахунок від 05.01.2024 №LCJZ-R2 зазначеної інформації не містить. Разом з цим, слід зазначити, що платіжне доручення в іноземній валюті від 09.02.2024 №6 містить посилання на реквізити контракту та додатку до нього, однак відповідно до п.3.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.12.2023 №WL26122023 оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку», суд зазначає, що чинним законодавством України передбачено подання до митного органу банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, у разі якщо рахунок сплачено.

Позивачем зазначені положення дотримано та надано митному органу платіжне доручення в іноземній валюті від 09.02.2024 №6, яке містить посилання реквізити контракту та додатку до нього, що є цілком достатнім для перевірки заявленої митної вартості імпортованого товару.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що митний орган здійснюючи митні формальності не наділений повноваженнями перевіряти дотримання сторонами усіх умов контракту, а лише перевіряє правильність визначення заявленої митної вартості товару. Тому, навіть умови невідповідності виставленого рахунку вимогам обумовленим в контракті, такі обставини жодним чином не можуть викликати сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості імпортованого товару.

Стосовно посилань митного органу на те, що «Згідно п.5.8. зовнішньоекономічного контракту від 26.12.2023 №WL26122023 продавець разом з товаром надає зокрема покупцю сертифікат якості та сертифікат походження товару. При цьому до митного оформлення ці документи не надані», суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено, для підтвердження заявленої митної вартості товару, подання до митного оформлення сертифікатів якості та походження товару. А відповідно їх відсутність жодним чином не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару та не може бути підставою для прийняття рішення про коригування митної вартість товару.

Щодо посилань митного органу на те, що «В наданих CMR від 12.06.2024 №8400911, №8400914, №8400912 (наявні печатки) перевізників є ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Транс-Таун», ФОП ОСОБА_2 , але до митного оформлення надані договори про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.08.2022 №220801 між ТОВ «ТЕК «Мітрідат» та ТОВ «Транспортна компанія «Європа» (надавався у попередніх митних оформленнях, наявний у базі митниці) та від 12.03.2024 №МКП/ТЕК/2024/03-02 між ТОВ «ТЕК «МІТРІДАТ» та ТОВ «ПОРОШКОВІ ФАРБИ УКРАЇНИ» (до митного оформлення не надано договорів з перевізниками). Відсутнє документальне підтвердження договірних відносин між покупцем та безпосередніми перевізниками», суд зазначає, що декларант під час митного оформлення товару має обов`язок надати до митного органу документи, що підтверджують вартість перевезення оцінюваних товарів, обов`язку подання договорів зі всіма учасниками договірних відносин чинне законодавство не вимагає.

Також, митним органом не зазначено про те, що подані документи щодо транспортування товару містять будь-які розбіжності, які перешкоджають можливості перевірити заявлену митну вартість товару.

Стосовно встановленого недоліку «Копії митних декларацій країни відправлення №00078074, №00078063 від 24.03.2024 не містять відомостей щодо зовнішньоекономічного контракту, а умови поставки (FOB) наведено без зазначення географічного пункту поставки. Разом з цим, копії митних декларацій країни відправлення містять посилання на коносаменти №237311041А, №237311041В. Однак до митного оформлення надано коносамент від 10.04.2024 №QN24030193. До того, у митних деклараціях країни відправлення отримувачем товару зазначено ТОВ «МІКРО-ПАУДЕР УКРАЇНА»», суд зазначає, що митний орган не зазначає, яким чином вказані недоліки впливають на обґрунтованість заявленої митної вартість товару.

Більш того, подання декларацій країни відправлення до митного оформлення не є обов`язковим, а зазначені документи не мають безпосереднього впливу на перевірку достовірності заявленої митної вартості товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів, як і для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків поданих до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів, як і для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Також суд зазначає, що сама по собі наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року по справі №826/16046/16.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені митницею у повідомленнях та рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

Отже, рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в митному оформленні є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2024 в адміністративній справі № 280/8549/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай