Справа № 946/1121/25
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1121/25
Провадження № 2-а/946/71/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4049024 від 10.02.20025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою на підставі ч. 1 ст. 121-3 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 1190 грн. скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки постанову було розглянуто співробітниками патрульної поліції 10.02.2025 року о 21 годині 12 хвилин 30 секунд. Однак у цей день, 10.02.2025 року, починаючи з 21 години 12 хвилин, у м. Ізмаїлі було оголошено повітряну тривогу, дія якої продовжилася до 05 годин 25 хвилин 11.02.2025 року.Відповідно під час сигналу «повітряна тривога», розгляд справи та складання адміністративних матеріалів зупинено чи відкладено не було, та незважаючи на наявність на вулиці ще лютого морозу - 6 -7 С та відсутності у позивача головного убору, протягом більше 30 хвилин, співробітники поліції піддавали його до обмороження, що спричинило надання йому фізичного насильства, що є порушенням його права на захист та на безпеку мого життя. Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у статті 9 КУпАП, та і в тому числі і у випадку притягнення мені до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КПК України. Несправність заднього освітлення, керованого ним 10.02.2025 автомобіля марки Хюндай іа35 д.н. НОМЕР_1 , виникло раптово, під час керування ним цим автомобілем, про неї він не знав. При її виявленні він прийняв міри до екстреної зупинки та припинив керування цим автомобілем одночасно з прибуттям співробітниками патрульної поліції. За таких обставин, його провини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні немає. Тому, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серії ЕНА №4049024 від 10.02.2025 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю його вини та грубого порушення його конституційних прав та його права на захист, безпеки його життя.

19.03.2025 року представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надав відзив, яким просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, що мотивовано тим, що в ході виконання службових обов`язків в складі екіпажу патрульної поліції, 10.02.2025 приблизно о 21 год. 12 хв. поліцейським 2-го взводу 1-ої роти відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Каражелясковим Максимом Миколайовичем, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспекті Незалежності (колишня назва - Суворова) виявлено транспортний засіб марки «Hyundai ІХ35», н.з. НОМЕР_1 , який рухався у темну пору доби з неввімкненими задніми габаритними ліхтарями та з неосвітленим заднім номерним знаком, в порушення п.п. 31.1, 31.6.6), 2.9.в) ПДР. В ході слідування патрульного автомобіля за автомобілем правопорушника, після увімкнення проблискового маячка червоного кольору та подання спеціального звукового сигналу, на авто марки «Hyundai ІХ35», н.з. НОМЕР_1 , ввімкнулись задні габаритні ліхтарі та підсвітка заднього номерного знаку, після чого авто зупинилось біля будинку №128А по проспекту Незалежності. За кермом даного автомобіля виявлено громадянина ОСОБА_1 , який пояснив працівникам поліції, що задні габаритні вогні та підсвітка заднього номера не горіли, через те, що він випадково вимкнув важіль ввімкнення освітлення авто. На підставі отриманих доказів поліцейський дійшов висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в силу ст. 36 КУпАП на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, постановою серії ЕНА №4049024 від 10.02.2025. Доказами вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є відеозаписи з відеореєстратора службового авто (файли під назвою: Відеореєстратор авто І - Паун В.В..тр4, Відеореєстратор авто 2 - ОСОБА_1 тр4, Відеореєстратор авто 3 - ОСОБА_1 тр4), відео з портативного відеореєстратора поліцейського (далі за текстом - ПВР) за № 471482, та пояснення самого громадянина ОСОБА_1 , які зафіксовані на ПВР № 471482.У відповідності до встановленої події - транспортний засіб марки «Hyundai ІХ35», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 було зупинено екіпажом патрульної поліції, у зв`язку з тим, що задні габаритні вогні та підсвітка заднього номера не горіли, в порушення п.п. 31.1, 31.6.6), 2.9.в) ПДР.Щодо наявності повітряної тривоги у м. Ізмаїл під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно постанови серії ЕНА № 4049024, то представником відповідача до суду у якості доказу надано відеозаписи з ПВР поліцейського за № 471482 (файли під назвою: ОСОБА_1 - ПВР 471482 1.тр4, ОСОБА_1 - ПВР 471482 2.тр4, ОСОБА_1 - ПВР 471482 З.тр4), на яких у нижній частині екрану міститься смужка чорного кольору, на якій автоматично програма фіксує серед іншого і час здійснення запису. Якщо проаналізувати дані відеозаписи, то можна побачити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся в час коли тривоги в м.Ізмаїл ще не було. Нічого життю і здоров`ю позивача не загрожувало. О 21 год. 12 хв. 30 сек. поліцейський програмно в планшетному пристрої зберігає винесену ним постанову серії ЕНА № 4049024 від 10.02.2025, про що зазначено в п. 1 тексту оскаржуваної постанови. О 21 год. 13 хв. 48 сек. поліцейський роздруковує винесену ним постанову, що чітко видно із відеозапису. І лише о 21 год. 14 хв. 40 сек. офіційно в м. Ізмаїл через вуличні гучномовці оголосили про тривогу, тобто через 3 хв. 10 сек. після збереження постанови в планшетному пристрої або через 58 сек. після початку друкування постанови. Враховуючи, що оскаржувана постанова на момент оголошення тривоги вже було винесено, а справу розглянуто, не було жодних об`єктивних підстав відкладати розгляд адміністративної справи. Крім того, від позивача не надходило жодних клопотань щодо перенесення розгляду справи. Сам факт перенесення розгляду справи не був можливим, оскільки постанову вже було винесено. її залишилось тільки підписати сторонами та вручити позивачу. Тому жодних порушень з боку поліцейських допущено не було.Щодо твердження про «раптовість» виникнення технічної несправності освітленні задньої частини авто (задніх габаритних ліхтарів та підсвітки номерного знаку), а також про екстрену зупинку автомобіля, то дані твердження позивача також є нічим іншим, як позицією захисту, направленою на введення суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності. Ніякої технічної несправності насправді не було. Позивач після зупинки транспортного засобу не здійснював ніяких ремонтних робіт щодо налагодження освітлювальних приборів, також він не звертався до третіх осіб з даною проблемою. Позивач перед початком руху не ввімкнув важіль ввімкнення освітлення авто (у томі числі задніх габаритних ліхтарів та освітлення заднього номерного знаку) і здійснював рух у такому стані вулицями м. Ізмаїл, доки його не було зупинено екіпажом патрульної поліції. На відеозаписі з ГІВР № 471482 патрульного поліцейського чітко зафіксовано, як позивач декілька разів пояснив працівникам поліції причини, з яких освітлення в його авто не працювало, а саме (мовою оригіналу): - о 20 год. 31 хв. 30 сек. «... Так оно на ходу просто... выключилось и выключилось там. Я просто щелкал там и задел рукой...»; - о 20 год. 34 хв. 16 сек. «...То я на ходу выключил и включил!...»: - о 20 год. 37 хв. 30 сек. «...Я на ходу просто выключил и включил!...»: - о 20 год. 41 хв. 45 сек. «...Случайно выключил и включил свет!...». При цьому час зазначений у відповідності до даних з ПВР (на екрані в нижній частині міститься темна смужка, на якій відеореєстратор автоматично відображає важливу інформацію, у тому числі і точний час відеозйомки). Саме тому твердження позивача про наявність технічної несправності та про екстреність гальмування не знаходять свого підтвердження на відеозаписі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2025 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином.

Представник відповідача УПП в Одеській області ДПП в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.02.2025 року поліцейським 2-го взводу 1-ої роти відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Каражелясковим Максимом Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 4049024 та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4049024 від 10.02.2025 року вбачається, що 10.02.2025 приблизно о 21 год. 12 хв. за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспекті Незалежності (колишня назва - Суворова) водій ОСОБА_1 здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі марки «Hyundai ІХ35», н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіли задні габарити і ліхтарі, чим водій порушив вимогу п.п.31.1; 31.6.Б ПДР України та з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, чим порушив вимогу п.п. 2.9.В ПДР України. На підставі отриманих доказів поліцейський дійшов висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. На підставі ст. 36 КУпАП на водія накладено штраф зач. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Так, частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частина 3 ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно п.п.31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.п. 31.6.Б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно п.п. 2.9.В Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Так, з наданих відеозаписів з ПВР поліцейського за № 471482 (файли під назвою: ОСОБА_1 - ПВР 471482 1.тр4, ОСОБА_1 - ПВР 471482 2.тр4, ОСОБА_1 - ПВР 471482 З.тр4), на яких у нижній частині екрану міститься смужка чорного кольору, на якій автоматично програма фіксує серед іншого і час здійснення запису, вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся в час коли тривоги в м.Ізмаїл ще не було. О 21 год. 12 хв. 30 сек. поліцейський програмно в планшетному пристрої зберігає винесену ним постанову серії ЕНА № 4049024 від 10.02.2025, про що зазначено в п. 1 тексту оскаржуваної постанови. О 21 год. 13 хв. 48 сек. поліцейський роздруковує винесену ним постанову, що чітко видно із відеозапису. О 21 год. 14 хв. 40 сек. офіційно в м. Ізмаїл через вуличні гучномовці оголосили про тривогу, тобто через 3 хв. 10 сек. після збереження постанови в планшетному пристрої або через 58 сек. після початку друкування постанови. Оскаржувана постанова на момент оголошення тривоги вже була винесена, а справу розглянуто, не було жодних об`єктивних підстав відкладати розгляд адміністративної справи.

З відеофайлів також вбачається, що позивач перед початком руху не ввімкнув важіль ввімкнення освітлення авто (у томі числі задніх габаритних ліхтарів та освітлення заднього номерного знаку) і здійснював рух у такому стані, доки його не було зупинено екіпажом патрульної поліції.

Крім того, на відеозаписі з ПВР № 471482 патрульного поліцейського зафіксовано, як позивач пояснив працівникам поліції причини, з яких освітлення в його авто не працювало та зазначав, що це він їх несвідомо вимкнув.

Отже твердження позивача про наявність технічної несправності та про екстреність гальмування не знаходять свого підтвердження на відеозаписі.

Тобто, позивач підтвердив на камеру інспектору те, що він рухався з вимкненим освітленням авто (у томі числі задніх габаритних ліхтарів та освітлення заднього номерного знаку), освітлення в його авто не працювало.

У зв`язку з тим, що в діях водія ОСОБА_1 поліцейський 2-го взводу 1-ої роти відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Каражелясков М.М. виявив ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст. 121-3 КУпАП, останній вирішив провести розгляд справи.

В подальшому, відповідно до ст. 36, ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП поліцейський 2-го взводу 1-ої роти відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Каражелясков М.М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4049024 від 10.02.2025, згідно якої на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. та після закінчення розгляду справи та складання постанови поліцейський 2-го взводу 1-ої роти відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Каражелясков М.М., відповідно до ст. 285 КУпАП, оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Відповідну Постанову у справі №357/10134/17 Верховний Суд прийняв 23.10.2019 року.

Факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського під номером за № 471482, пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані на ПВР № 471482 та вказані відеофайли, засвідчені електронним цифровим підписом, відповідно де вимог ст. 99 КАС України.

Відеозапис з портативного відеореєстратора інспектора є доказом вчинення або не вчинення адміністративного правопорушення та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та ст. ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України.

Суд звертає увагу, що в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних, допустимих, а в їх сукупності достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, що виражалося у керуванні транспортним засобом у темну пору доби з неввімкненими задніми габаритними ліхтарями, з неосвітленим заднім номерним знаком.

Натомість, як було зазначено, відеозаписи з ПВР № 471482 цілком спростовують доводи позивача та у даній справі є беззаперечним доказом доведеності обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, судом не може бути прийняти доводи позивача, оскільки доказовість вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення не ґрунтується лише на візуальному спостереженні працівника поліції, а вказаний факт підтверджено наявним в матеріалам справи відеозапис з ПВР № 471482.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП винесена правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 90, 139, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65001, Одеська область, м. Одеса, вул. Средньофонтанська, 37), Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту Патрульної поліції ((68600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.С.Адамов