Справа № 125/86/25
Суддя: Хитрук В. М.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хитрука В.М.

за участю секретаря Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою від 26.12.2024 року № 10221 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності вказано не прибуття за повісткою на 19.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 де отримав повістку на 22.10.2024 року. В подальшому йому були виписані повістки на 23.10.2024 року і в подальшому повістки на: 24.10.2024, 25.10.2024, 30.10.2024, 28.10.2024, 01.11.2024, 04.11.2024, 25.11.2024, 26.11.2024, 27.11.2024, 27.11.2024. Вказував, що по всіх вищезазначених повістках він з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, він з жовтня по грудень 2024 року проходив ВЛК. Знаходився на стаціонарі високоспеціалізованого клінічного центру ревматології, остеопорозу та біологічної терапії з 07.11.2024 року по 12.11.2024 року. З 27.11.2024 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 возили його по різних військових частинах, але його ніде не приймали.

На підставі викладеного просив суд скасувати постанову № 10221 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_1 вказав, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, оскільки правомірно було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою на 19.10.2024 року, повістка вважається врученою згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого ПКМУ від 16.05.2024 року № 560.

Дослідивши матеріали адміністративної справи судом встановлено наступне.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (в редакції, чинній з 29.06.2024 згідно з постановою КМУ № 747 від 25.06.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

09.10.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 було направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку, яка була сформована автоматично системою ЄДРВП, про виклик на 11 год. 00 хв. 19.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, визначення призначення на воєнний час (особливий період).

Вказана повістка була направлена рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 , та повернулася без вручення адресату з повідомленням відділення Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

В поштовому відправлені була проставлена відмітка: «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою «Про причини повернення /досилання Ф20».

Однак, матеріали справи місять подані позивачем виписані на ім`я ОСОБА_2 повістки № 8890 на 22.10.2024 року, № 8872 на 23.10.2024 року № 9115 на 24.10.2024, № 9107 на 25.10.2024, № 9056 на 30.10.2024, № 9066 на 28.10.2024, № 9183 на 01.11.2024, № 9219 на 04.11.2024, № 9211 на 25.11.2024,№ 10010 26.11.2024, № 9947 на 27.11.2024, № 9943 на 27.11.2024.

Позивач стверджує, що з`явився вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_2 де йому виписали повістку на 22.10.2024 року, та в подальшому виписували повістки № 8872 на 23.10.2024 року № 9115 на 24.10.2024, № 9107 на 25.10.2024, № 9056 на 30.10.2024, № 9066 на 28.10.2024, № 9183 на 01.11.2024, № 9219 на 04.11.2024, № 9211 на 25.11.2024,№ 10010 26.11.2024, № 9947 на 27.11.2024, № 9943 на 27.11.2024.

ОСОБА_1 пройшов ВЛК.

Згідно довідки ВЛК від 26.11.2024 № 232/1571, солдат запасу ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

За даними виписки із медичної карти № 27411 стаціонарного хворого Високоспеціалізованого клінічного центру ревматології, остеопорозу та біологічної терапії КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова» з 07.11.2024 року по 12.11.2024 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення № 10221 від 26.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено штраф у сумі 17000 гривень.

Ухвалою суду від 27.02.2025 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ): 1. інформації про те, чи прибував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.10.2024 року, 23.10.2024 року та в які інші дати 2024 року, для уточнення персональних даних, проходження медичного огляду; 2. в який спосіб та коли була вручена ОСОБА_1 повістка № 8890 з викликом на 22.10.2024 року та повістка № 8872 з викликом на 23.10.2024 року.

На виконання ухвали суду ІНФОРМАЦІЯ_7 отримано копії розписок про отримання ОСОБА_1 повісток, а саме: 21.10.2024 № 8890 на 22.10.2024 року; 22.10.2024 на 23.10.2024 року; 23.10.2024 на 24.10.2024; 24.10.2024 на 25.10.2024; 25.10.2024 на 28.10.2024; 28.10.2024 на 30.10.2024; 30.10.2024 на 01.11.2024; 01.11.2024 на 04.11.2024; 04.11.2024 на 25.11.2024; 25.11.2024 на 26.11.2024; 27.11.2024 на 15.12.2024; 17.12.2024 на 27.01.2025; 27.01.2025 на 28.02.2025; 28.02.2025 на 31.03.2025. Згідно даних обліку звернень громадян у ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 23.10.2024; 24.10.2024; 25.10.2024; 30.10.2024; 04.11.2024.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частинами 1, 3 ст. 210-1 КУпАП України передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до за повісткою у встановлений строк.

Процедуру складання ТЦК протоколів та оформлення матеріалів про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони №3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за №36/41381 (далі-Інструкція).

Розділом ІІ п. 1, 3, 4 Інструкції передбачено, що протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Пунктом 27 Порядку №560 передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються з до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних,даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Як було встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 неодноразово викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 та неодноразово систематично з`являвся до відділу. Пройшов ВЛК. Знаходився на стаціонарному лікуванні у високоспеціалізованому клінічному центрі ревматології, остеопорозу та біологічної терапії. З 27.11.2024 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 возили його по різних військових частинах.

Тобто, у період з дати виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 19.10.2024 по дату винесення оскаржуваної постанови № 10221 від 26.12.2024, ОСОБА_1 неодноразово систематично з`являвся до відділу та отримав ряд повісток.

Тобто, судом не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до РТЦК.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

На час розгляду справи відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_9 не надано протоколу про адміністративне правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач свідомо ухилявся від виконання обов`язку та вимог частин першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 9, 77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 10221 від 26.12.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: