Справа № 380/17199/24
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 рокусправа № 380/17199/24

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» (далі ТОВ «Діскавері авіасистеми», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства економіки України (далі Мінекономіки, відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства економіки України «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, ТОВ «Діскавері авіасистеми», яке затверджено Наказом №16935 від.16.07.2024;

- зобов`язати Міністерство економіки України видати ТОВ «Діскавері авіасистеми» висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за операціями, що здійснюються відповідно до зовнішньоекономічного контракту, а саме Договору поставки № 1-141123 від 14.11.2023, укладеного з Willis Agritech Limited (юридичною особою, що зареєстрована за законодавством Англії та Уельсу) в частині здійсненої передоплати 15.11.2023 на суму 45000,00 англійських фунтів стерлінгів та 20.11.2023 року на суму 165200,00 англійських фунтів стерлінгів на строк з 26.06.2024 до 31.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.06.2024 ТОВ «Діскавері авіасистеми» скерувало до Мінекономіки заяву на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, відповідно до зовнішньоекономічного договору поставки №1-141123 від 14.11.2023. Проте відповідач відмовив у видачі запитуваного висновку, мотивуючи це тим, що операція резидента (позивача) з імпорту товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 порядку №104. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, констатуючи, що ним надано необхідний перелік документів для підтвердження того, що придбаний за зовнішньоекономічним договором товар відповідає вимогам, встановленим п. 2 порядку №104.

Вважаючи відмову відповідача в наданні висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою судді від 19.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

30.08.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Свою позицію мотивує тим, що єдиним і належним доказом, який підтверджує віднесення товару до товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України, є відповідний висновок/дозвіл Держекспортконтролю. Однак позивач не надав висновок/дозвіл Держекспортконтролю на експорт агротехнічних дронів відповідно до договору поставки №1-141123 від 14.11.2023. Зауважує, що договір поставки №1-141123 від 14.11.2023 стосується поставки не тільки агротехнічних дронів, а й комплектуючих і частин до трьох агротехнічних дронів Willis Agri Drone-200 із засобами для складання і випробувань згідно технічного опису переліку комплектуючих та прес-форм для виготовлення каркасних частин і конструкцій для фіксації та збирання, згідно технічного опису. Наголошує, що висновок недержавної експертизи щодо попередньої ідентифікації товару не передбачений Законом №549-IV. Оскільки за результатами розгляду заяви позивача від 26.06.2024 встановлено, що операція резидента з імпорту товару не належить до окремих операцій, що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені п. 2 порядку №104, відтак у Мінекономіки були відсутні підстави для прийняття позитивного рішення за поданим позивачем пакетом документів, а тому наказом від 16.07.2024 №16935 йому відмовлено у видачі висновку. Зважаючи на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

01.10.2024 позивач подав відповідь на відзив відповідача, в якій ТОВ «Діскавері авіасистеми» стверджує, що подання дозволів чи висновків Держекспортконтролю не є обов`язковою умовою для продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів.

04.10.2024 Мінекономіки подало письмові заперечення на відповідь позивача, наголосивши, що до спірних правовідносин застосовні приписи Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання від 28.01.2004 №86. Крім того, наголосило, що висновок недержавної експертизи щодо попередньої ідентифікації товару має рекомендаційний характер для відповідача.

20.11.2024 ТОВ «Діскавері авіасистеми» скористалося правом на подання письмових пояснень, в яких звернуло увагу на наявність роз`яснень Держекспортконтролю зі спірного питання.

28.11.2024 відповідач надав письмові пояснення, у яких ним стверджується, що питання віднесення імпортованого позивачем товару до товарів подвійного використання належить до компетенції Держекспортконтролю та не відноситься до компетенції Мінекономіки.

Частиною 5 ст. 262 КАС України унормовано, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 03.11.2023. Видами діяльності згідно з КВЕД є: 30.30 Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування (основний), 28.99 Виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення, н.в.і.у., 62.01 Комп`ютерне програмування, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

14.11.2023 ТОВ «ДІСКАВЕРІ АВІАСИСТЕМИ», що створено за законодавством України, місцезнаходження: Україна, 82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Дмитра Яворницького, буд. 41 (Покупець), та WILLIS AGRITECH LIMITED, юридична особа, що зареєстрована за законодавством Англії та Уельсу, реєстраційний номер: 14013511, місцезнаходження 3 The Mews, Caldecote Hall Drive, Nuneaton, Warwickshire, CV10 0TW, England, United Kingdom (Продавець) уклали договір поставки №1-141123 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець (Willis Agritech Limited) зобов`язується продати відповідно до замовлення Покупця (ТзОВ «Діскавері авіасистеми») у встановлений строк товару покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, асортимент, кількість, ціна та інші необхідні особливості поставки Товару визначається Сторонами у специфікації (специфікаціях) до Договору, що є невід`ємною частиною Договору.

Ціна цього Договору складається із суми цін Товарів, що постачаються відповідно до Специфікації до цього Договору, доставлених відповідно до пункту 3.5 цього Договору. Валютою контракту є британські фунти стерлінги (п. 1.3, 1.4 Договору).

Відповідно до специфікації до договору поставки №1-141123 від 14.11.2023 сторони домовилися про поставку такого товару, а саме: Комплект агротехнічного дрону Willis Agri Drone-200 з багаторазовою системою запуску (y розібраному стані) (код товарів за УКТ ЗЕД 8807 10 00, 8807 20 00 та 8807 30 00 - запчастини до безпілотних літальних апаратів) у кількості 5 штук, ціна за одиницю 53 701.80 GBP, загальна вартість: 268 509 GBP, строки поставки 70 (сімдесят) календарних днів з моменту отримання передоплати у сумі 45000 GBP на рахунок, умови оплат:

1) 45000 GBP - протягом 2х банківських днів після підписання договору.

2) 165200 GBP після надходження листа-повідомлення від продавця про готовність оплачувати комплектуючі

3) 8260 GBP - після надходження листа-повідомлення від продавця про завершення закупівлі комплектуючих

4) 18500 GBP - після надходження листа-повідомлення від продавця про завершення виробництва Товарів

5) 15585 GBP - Після надходження листа-повідомлення від продавця про завершення польових випробувань у Великій Британії та пакування Товарів

6) 15964 GBP - після завершення приймання передачі Товарів.

Оплата за договором поставки №1-141123 від 14.11.2023 здійснена 15.11.2023 відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №2 на суму 45000 GBP та 20.11.2023 відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №3 на суму 165200 GBP.

Надалі, 25.04.2024 до Договору поставки укладено Додаткову угоду № 1, якою сторони, у зв`язку із зміною переліку та кількості комплектації в процесі реалізації Договору поставки № 1-141123 від 14.11.2023 та поставки товару по Специфікації № 1 від 14.11.2023, дійшли згоди:

1.1. Змінити найменування Товарів у пункті 1 Специфікації № 1 на:

1.1.1. Агротехнічний дрон Willis Agri Drone-200 (у розібраному стані для зручності транспортування) згідно технічного опису переліку комплектуючих (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024) - 2 шт.

1.1.2. Комплектуючі і частини до трьох агротехнічних дронів Willis Agri Drone-200 із засобами для складання і випробувань згідно технічного опису переліку комплектуючих (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024).

1.1.3. Прес-форми для виготовлення каркасних частин і конструкції для фіксації та збирання, згідно технічного опису (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024).

1.2. Встановити ціну Товарів у пункті 3 Специфікації № 1 на:

1.2.1. Ціна за одиницю агротехнічного дрону Willis Agri Drone-200: 57 288,00 GBP

1.2.2. Ціна за одиницю комплектуючих і частин до агротехнічного дрону Willis Agri Drone-200: 25 461,33 GBP

1.2.3. Ціна за одиницю прес-форми і конструкцій для фіксації та збирання: 7 500,01 GBP

Загальна вартість Договору: 198 460,00 GBP

1.3. Змінити строки поставки на: до 5 травня 2024 року.

1.4. Умови оплати змінити на: 1) 45.000 GBP - Протягом 2х банківських днів після підписання договору. 2) 165 200 GBP - Після надходження листа-повідомлення від Продавця про готовність оплачувати комплектуючі. 3) 8 260 GBP Після надходження листа-повідомлення від Продавця про завершення закупівлі комплектуючих, завершення виробництва.

Також Сторони домовились викласти зміст Специфікації № 1 до Договору поставки № 1-141123 від 14.11.2023 року в новій редакції, яка є додатком (Додаток № 1) до цієї Додаткової угоди № 1». У пункті 1 Специфікації № 1 (яка є Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024 року до Договору поставки) сторони домовилися про поставку товару за наступним найменуванням:

1.1.1. Агротехнічний дрон Willis Agri Drone-200 (у розібраному стані для зручності транспортування) згідно технічного опису переліку комплектуючих (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024) 2 шт.

1.1.2. Комплектуючі і частини до трьох агротехнічних дронів Willis Agri Drone-200 із засобами для складання і випробувань згідно технічного опису переліку комплектуючих (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024).

1.1.3. Прес-форми для виготовлення каркасних частин і конструкції для фіксації та збирання, згідно технічного опису (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024).

У Специфікації № 1 (яка є Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024 до Договору поставки) сторони також узгодили, що загальна вартість Договору становить 198 460,00 GBP, а строк поставки до 05.05.2024.

Умови оплати, за п. 5 Специфікації № 1, наступні: 1) 45 000 GBP Протягом 2х банківських днів після підписання договору. 2) 165 200 GBP Після надходження листа-повідомлення від Продавця про готовність оплачувати комплектуючі. 3) 8 260 GBP Після надходження листа-повідомлення від Продавця про завершення закупівлі комплектуючих, завершення виробництва. У Додатку № 2 до Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024 року до Договору поставки наведено технічний опис товару, який продавець (Willis Agritech Ltd) зобов`язався поставити покупцю (ТОВ «Діскавері авіасистеми») за укладеним Договором поставки. Загальна вартість товару, за Додатком № 2, становить 198 460,00 GBP.

Надалі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» звернулося до Міністерства економіки України із заявою від 26.06.2024 на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України.

В обґрунтування заяви від 26.06.2024 ТОВ «Діскавері авіасистеми» пояснено наступне:

«Вивезення дронів з Англії потребує отримання дозволу SIEL (Стандартна індивідуальна експортна ліцензія), зазвичай Спільному відділу експортного контролю (ECJU) потрібно приблизно 20-60 робочих днів, щоб надати дозвіл SIEL. Якщо виникають додаткові запитання або потрібні додаткові роз`яснення, цей час подовжується. Дані дрони необхідні для виконання договору № № UDD 2023-27 від 08.11.2023 р. із співзасновником ТОВ «Діскавері Авіасистеми» БЛАГОДІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД РОЗВИТКУ ОБОРОНОЗДАТНОСТІ УКРАЇНИ» на розробки науково-дослідницьких проектів та технологій у сфері безпілотних літальних апаратів, спрямованих на оборону та захист населення, а також підготовку військовослужбовців щодо використання безпілотних літальних апаратів. Керуючись п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104, операція імпорту згідно договору поставки № 1-141123 від 14.11.2023 відповідає визначенню: «під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; операціями з постачання природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки) та проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів».

Про відповідність Товару, що підлягає державному експортному контролю, що зазначений в п. 9А012.3.1 в Списках товарів Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02. 2004 № 86 свідчить Висновок недержавної експертизи щодо попередньої ідентифікації товару № 732 від 14 травня 2024 р. виданий ТзОВ «НАУКОВО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ОБОРОННИХ ДОСЛІДЖЕНЬ».

Департамент зовнішньоекономічної діяльності та торговельного захисту Мінекономіки відповідно до абзацу другого пункту 12 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104, листом від 18.07.2024 за №4432-10/51383-07 повідомив ТОВ «Діскавері авіасистеми», що за результатом розгляду заяви за вих. від 26.06.2024 (вх. Мінекономіки від 26.06.2024 № П 4006) на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, Мінекономіки наказом від 16.07.2024 № 16935 прийняло рішення про відмову у видачі висновку.

Наказ Міністерства економіки України від 16.07.2024 №16935 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, ТОВ «Діскавері авіасистеми» мотивований тим, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операці», абз. 6 п. 10 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104 (далі - порядок), наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2019 № 329 «Про затвердження форми заяви на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, та Інструкції щодо її заповнення, форми висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.03.2019 за № 218/33189, наказу Міністерства економіки України від 19.11.2021 № 944 «Про надання права підпису деяких наказів Міністерства економіки України та свідоцтв про реєстрацію представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності», на підставі документів, поданих ТОВ «ДІСКАВЕРІ АВІАСИСТЕМИ» (вих. від 26.06.2024, вх. від 26.06.2024 № П 4006), операція резидента з імпорту товару не належить до окремих операцій, що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку.

Вважаючи наказ Міністерства економіки України від 16.07.2024 № 16935 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, ТОВ «Діскавері авіасистеми» протиправним, позивач пред`явив цей позов.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із відмовою Мінекономіки в наданні ТОВ «Діскавері авіасистеми» висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України.

Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України від 16.04.1991 № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі Закон № 959-XII) встановлено, що суб`єкти господарської діяльності України та іноземні суб`єкти господарської діяльності при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності керуються зокрема, принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки; праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України; обов`язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України; виключному праві власності суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності на всі одержані ними результати зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з приписами ст. 5 Закону №959-XII усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту та валютні операції» (далі - Закон №2473-VIII).

Частинами 1, 2 ст. 3 Закону №2473-VIII регламентовано, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

Положеннями ст.13 Закону № 2473-VIII визначено особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

За змістом ч. 1, 4 цієї статті Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.2019 №838 затверджено Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, відповідно до п. 1 якого Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об`єктами державної власності, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, інноваційної діяльності в реальному секторі економіки, туризму та курортів (крім здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів), державних та публічних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів.

Мінекономіки є уповноваженим органом з питань координації діяльності з реалізації державного оборонного замовлення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2021 №504 перейменовано Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на Міністерство економіки України.

Таким чином, Мінекономіки є суб`єктом владних повноважень (центральним органом виконавчої влади), який уповноважений за окремими операціями з експорту та імпорту товарів продовжувати граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, шляхом видачі відповідного висновку (з урахуванням положень ст. 13 Закону № 2473-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 №104 затверджено Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, який визначає механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновки), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду (п. 1 порядку № 104, тут і далі в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з приписами п. 2 порядку № 104 висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами зокрема, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення - операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; операціями з постачання природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки) та проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів.

Відповідно до п. 3 порядку №104 для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи:

- заяву на одержання висновку (далі - заява) за формою, затвердженою Мінекономіки, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період;

- копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;

- копії документів, що підтверджують здійснення операції з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку;

- копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку (п. 4 порядку № 104).

У видачі висновку може бути відмовлено (п. 10 порядку № 104) у разі, коли: у поданих резидентом документах виявлено недостовірну інформацію; документи подано з порушенням вимог, зазначених у пункті 3 цього Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів; заява, додані до неї документи (документ) підписані (засвідчені) особою, яка не має на це повноважень; у зовнішньоекономічному договорі (контракті) відсутні істотні умови договору, передбачені законодавством; операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної пунктом 2 цього Порядку; операція резидента здійснюється з товарами, що включені до переліку товарів, за якими звернення про видачу висновку залишаються без розгляду, згідно з додатком; продовження строків розрахунків виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) за операцією з експорту (імпорту) товарів зумовлено форс-мажорними обставинами; у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про резидента або наявні відомості про його припинення.

Згідно з положеннями п. 12 порядку № 104 у рішенні про відмову у видачі висновку зазначаються причини відмови з посиланням на положення законодавства.

Суд установив, що підставою для відмови у видачі позивачу висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів зазначено абз. 6 п. 10 порядку № 104, тобто операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 порядку № 104.

В оскаржуваному наказі зазначено підставу його прийняття лише саму норму абз. 6 п. 10 порядку № 104, з якої не вбачається чіткої та конкретизованої підстави для його прийняття, тобто відповідач не зазначив, чому, на переконання суб`єкта владних повноважень, операція з імпорту товарів за договором поставки №1-141123 від 14.11.2023 не належить до операцій з міжнародних передач товарів подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Суд наголошує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Відтак, невиконання відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Подібна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

Однак ні Наказ Мінекономіки №16935 від 16.07.2024, ні лист Департаменту зовнішньоекономічної діяльності та торговельного захисту Мінекономіки від 18.07.2024 №4432-10/51383-07 не містять належних обґрунтувань причини відмови, незважаючи на те, що положеннями п. 12 порядку №104 чітко передбачено, що у рішенні про відмову у видачі висновку зазначаються причини відмови з посиланням на положення законодавства.

Відповідач у заявах по суті справи наголошує, що єдиним і належним доказом, який підтверджує віднесення товару до товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України, є відповідний висновок/дозвіл Держекспортконтролю, однак позивач не надав висновок/дозвіл Держекспортконтролю на експорт агротехнічних дронів відповідно до договору поставки №1-141123 від 14.11.2023.

У цьому контексті суд звертає увагу на таке.

Діяльність, пов`язану з державним контролем за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, з метою забезпечення захисту національних інтересів України, дотримання нею міжнародних зобов`язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях регулює Закон України від 20.02.2003 №549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» (далі Закон № 549-IV).

Дія цього Закону поширюється на діяльність, пов`язану з міжнародними передачами товарів, включаючи надання посередницьких (брокерських) послуг, виробниче, науково-технічне та інше кооперування, демонстрування товарів як експонатів на міжнародних виставках та ярмарках з метою рекламування, проведення випробувань, торгівлю та операції з обміну ними.

За дефініціями, закріпленими у ст. 1 Закону №549-IV:

імпорт - купівля або отримання на інших законних підставах від іноземних суб`єктів господарської та іншої діяльності товарів із ввезенням або без ввезення цих товарів в Україну, включаючи їх купівлю для власного споживання філіями та представництвами установ і організацій України, що знаходяться за її межами, а також дипломатичними представництвами та консульськими установами України за кордоном.

дозвіл - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який надає право на експорт чи імпорт товарів. Дозвіл може бути разовим, генеральним або відкритим

висновок - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який надає право на тимчасове ввезення або вивезення товарів чи їх транзит, проведення переговорів, пов`язаних з укладанням зовнішньоекономічних договорів (контрактів) про міжнародні передачі товарів військового призначення або про експорт товарів подвійного використання та інших товарів до держав, стосовно яких установлено часткове ембарго на поставки таких товарів. Висновок може бути разовим, генеральним або відкритим

разовий дозвіл чи висновок - дозвіл чи висновок, який надається суб`єкту здійснення міжнародних передач товарів або суб`єктам, зазначеним у частині третій статті 15 цього Закону для проведення відповідних переговорів або здійснення конкретної міжнародної передачі товарів визначеному кінцевому споживачу із зазначенням їх найменування, кількості, вартості, особливих умов поставки, назви іноземного суб`єкта господарської або іншої діяльності, держави призначення або походження товарів та їх кінцевого споживача

генеральний дозвіл чи висновок - дозвіл чи висновок, який надається суб`єкту здійснення міжнародних передач товарів для неодноразового проведення відповідних переговорів чи здійснення міжнародних передач товарів визначеному кінцевому споживачу із зазначенням їх найменування, особливих умов поставки, назви іноземного суб`єкта господарської або іншої діяльності, держави призначення або походження товарів та їх кінцевого споживача;

відкритий дозвіл чи висновок - дозвіл чи висновок, який надається суб`єкту здійснення міжнародних передач товарів для неодноразового проведення відповідних переговорів чи здійснення міжнародних передач товарів із зазначенням тільки їх найменування, особливих умов поставки та назви держави призначення або походження товарів

За змістом п. 1 Положення про Державну службу експортного контролю України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 159 (далі - положення №159), Державна служба експортного контролю України (Держекспортконтроль) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки і який реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю.

Статтею 8 Закону №549-IV унормовано, що порядок здійснення контролю за міжнародними передачами товарів установлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів України, актів Президента України залежно від конкретних груп товарів та видів їх міжнародних передач.

На реалізацію положень ст. 8 Закону №549-IV Кабінет Міністрів України постановою від 28.01.2004 №86 затвердив Порядок здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання (далі порядок №86), який визначає процедури здійснення державного контролю за міжнародними передачами:

товарів подвійного використання, внесених до Єдиного списку товарів подвійного використання, згідно з додатком;

товарів, не внесених до Єдиного списку товарів подвійного використання, у випадках, визначених статтею 10 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

Згідно зі ст. 9 цього Закону найменування та опис товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, вносяться до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю (далі - списки).

Списки складаються за відповідними групами товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, із залученням заінтересованих центральних органів виконавчої влади. До складання списків можуть також залучатися представники підприємств, наукових установ, організацій, а також їх об`єднань.

Списки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Міжнародна передача товарів, зазначених у пункті 1 порядку №86 (далі - товари), може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, центральним органом виконавчої влади, військовим формуванням, правоохоронним органом, органом та підрозділом цивільного захисту України (далі - суб`єкти), іноземним суб`єктом господарської чи іншої діяльності (далі - іноземний суб`єкт) за наявності у них відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю, зазначених у статті 15 Закону.

Отже Єдиний список товарів подвійного використання наведено у додатку до порядку №86.

Суд акцентує на тому, що обставина, за якою порядок №104 в абз. 6 п. 2 обумовлює видачу Мінекономікою висновку за окремими операціями з експорту та імпорту товарів є, зокрема, виконання резидентом зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення, в тому числі операціями з міжнародних передач товарів подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Тобто необхідною умовою для отримання висновку Мінекономіки за абз. 6 п. 2 порядку №104 є перебування товару, що постачається, в Єдиному списку товарів подвійного використання, передбаченому порядком №86.

Матеріалами справи, відповідно до Специфікації № 1 до Договору поставки №1-141123 від 14.11.2023 в редакції згідно Додаткової угоди № 1, підтверджується, що сторони домовилися про поставку такого товару: Агротехнічний дрон Willis Agri Drone-200 (у розібраному стані для зручності транспортування) згідно технічного опису переліку комплектуючих (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024) 2 шт. Комплектуючі і частини до трьох агротехнічних дронів Willis Agri Drone-200 із засобами для складання і випробувань згідно технічного опису переліку комплектуючих (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024). Прес-форми для виготовлення каркасних частин і конструкції для фіксації та збирання, згідно технічного опису (Додаток 2 до цієї Додаткової угоди № 1 від 25.04.2024).

Так, Єдиний список передбачає наступні позиції: «Безпілотний літальний апарат» («БПЛА») [Unmanned Aerial Vehicle (UAV)] (розділ 9 Єдиного списку) - будь-який «літальний апарат», здатний злітати і підтримувати керований політ та навігацію без присутності людини на борту.

Позиція 9A012 розділу 9 Єдиного списку передбачає: «Безпілотні літальні апарати» («БПЛА»), безпілотні «дирижаблі», відповідне обладнання та компоненти, а саме:

9A012.a «БПЛА» або безпілотні «дирижаблі», призначені для здійснення контрольованого польоту за межами прямого «природного бачення» «оператора», що мають будь-яку з таких характеристик:

9A012.a «БПЛА» або безпілотні «дирижаблі», призначені для здійснення контрольованого польоту за межами прямого «природного бачення» «оператора», що мають будь-яку з таких характеристик:

9A012.a.1 мають усі такі характеристики:

9A012.a.1.a 9A012.a.1.b а) максимальну «тривалість польоту» 30 хвилин або більше, але менше ніж 1 година; та 6) призначені злітати та здійснювати стабільний керований політ при поривах вітру 46,3 км/год (25 вузлів) або більше, або

9A012.a.2 максимальну «тривалість польоту» 1 година або більше.

Технічні примітки. 1. Для цілей позиції 94012.а «оператор» це особа, яка запускає «БПЛА» або безпілотний «дирижабль» чи управляє їх польотом. 2. Для цілей позиції 94012.а «тривалість польоту» має бути розрахована для умов Міжнародної стандартної атмосфери (ISA) відповідно до міжнародного стандарту ISO 2533:1975 на рівні моря при нульовому вітрі. 3. Для цілей позиції 94012.а «природне бачення» означає зір людини неозброєним оком з коригувальними лінзами або без них

Також, за висновком недержавної експертизи щодо попередньої ідентифікації товару №732 від 14.05.2024 Агротехнічний дрон Willis Agri Drone-200 відповідає найменуванню (опису) та технічним параметрам товарів, що підлягають державному експортному контролю, які зазначені в п. 9А012.а.1 в Списках товарів Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 № 86; на які експерт, що оформлює висновок, має повноваження згідно із Свідоцтвом № 002-06/2025 від 02.06.2022.

У висновку №732 від 14.05.2024 зазначено, що агротехнічнний дрон Willis Agri Drone-200 відповідає найменуванню та технічним характеристикам п. 9А012.а.1 Додатку (Розділ 9) до ПКМУ від 28.01.04 р. № 86, тому що призначений для обприскування рідких та сухих інгредієнтів боротьби зі шкідниками і бур`янами та живлення сільського-господарських рослин та садів, він є «... «БПЛА» призначені для - здійснення контрольованого польоту за межами прямого «природного бачення» «оператора» ...», тому, що має дальність зв`язку 30-200 км та має «... максимальну «тривалість польоту» 30 хвилин 46,3 км/год.

З огляду на наведені вище обставини, суд виснував, що товари, зазначені в Договорі поставки № 1-141123 від 14.11.2023 з урахуванням Додаткової угоди № 1, є товарами подвійного використання згідно позицій 9A012, 9А012.а.1 Єдиного списку товарів подвійного використання.

Разом з цим, Мінекономіки з достатньою мірою переконливості не довело, що операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 порядку № 104, тобто не здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення - операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України, відтак такий висновок відповідача є хибний, оскільки не ґрунтується на нормативних положеннях та не відповідає змісту господарської операції.

Таким чином, операція позивача з імпорту товару за Договором поставки № 1-141123 від 14.11.2023, з урахуванням Додаткової угоди № 1, належить до окремої операції, визначеної п. 2 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 №104, що зумовлює необхідність видання відповідачем відповідного висновку.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 2 Закону №549-IV Кабінет Міністрів України може встановлювати перелік товарів, на міжнародні передачі яких не поширюється дія цього Закону у період дії воєнного стану на території України.

Відповідно до Указу Президента України від 24.04.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України постановою від 09.12.2022 №1378 затвердив Перелік товарів, на міжнародні передачі (імпорт) яких не поширюється дія Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» у період воєнного стану на території України (далі перелік №1378).

Так, перелік №1378 передбачає Товари подвійного використання, внесені до Єдиного списку товарів подвійного використання, згідно з додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 № 86, зокрема номер позиції: 9A012 «Безпілотні літальні апарати» («БПЛА»), безпілотні «дирижаблі», відповідне обладнання та компоненти, а саме: 9A012.a a) «БПЛА» або безпілотні «дирижаблі», призначені для здійснення контрольованого польоту за межами прямого «природного бачення» «оператора», що мають будь-яку з таких характеристик: 9A012.a.1 1) мають усі такі характеристики: 9A012.a.1.a a) максимальну «тривалість польоту» 30 хв. або більше, але менше ніж 1 год.; та 9A012.a.1.b b) призначені злітати та здійснювати стабільний керований політ при поривах вітру 46,3 км/год (25 вузлів) або більше; або 9A012.a.2 2) максимальну «тривалість польоту» 1 год. або більше 9A012.b b) відповідне обладнання та компоненти, а саме: 9A012.b.3 3) обладнання або компоненти, спеціально призначені для перетворення пілотованих «літальних апаратів» або пілотованих «дирижаблів» у «БПЛА» або у безпілотні «дирижаблі», визначені в позиції 9А012.а; 9A012.b.4 4) поршневі або роторні двигуни внутрішнього згоряння, що використовують повітря як окислювач, спеціально призначені або модифіковані для приведення в рух «БПЛА» або безпілотних «дирижаблів» на висоті понад 15 240 м (50 000 футів).

Оскільки до переліку №1378 входять безпілотні літальні апарати та їх компоненти, що наведені у позиціях 9A012, 9А012.а.1, отже суд констатує, що імпорт таких безпілотних літальних апаратів, а також їх комплектуючих на період дії воєнного стану здійснюється без дозвільних документів Державної служби експортного контролю України.

З урахуванням введеного Указом Президента України від 24.04.2022 №64/2022 в Україні воєнного стану та в силу положень постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2022 №1378, якою встановлено непоширення на міжнародні передачі товарів, зокрема згідно позицій 9A012, 9А012.а.1 (безпілотні літальні апарати, а також їх комплектуючі), що відповідають товару зазначеному в Договорі поставки №1-141123 від 14.11.2023 з урахуванням Додаткової угоди №1, дії Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», суд критично оцінює судження відповідача про необхідність подання позивачем висновку/дозволу Держекспортконтролю.

Суд констатує, що у випадку непоширення дії Закону № 549-IV на імпортні операції з певними товарами, отримання дозволу чи висновку в порядку, передбаченому Законом «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», не видається за можливе.

Отже, твердження Міністерства економіки України, наведені в оскаржуваному рішенні та заявах по суті справи, про те, що операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 порядку № 104, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України, не знайшли свого підтвердження.

Водночас суд звертає увагу, що згідно з приписами п.4 порядку № 104 Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.

Як встановлено вище, заяву на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком подано ТОВ «Діскавері авіасистеми» 26.06.2024, однак лише 16.07.2024, Мінекономіки прийняло рішення (наказ) №16935 про відмову у видачі висновку, що свідчить про недотримання строків прийняття спірного наказу.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного рішення, критеріям, які встановлені п. 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак останнє є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Отже, в цій частині вимоги адміністративного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасувати рішення Міністерства економіки України «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, ТОВ «Діскавері авіасистеми», яке затверджено Наказом №16935 від 16.07.2024.

Щодо заявлених позовних вимог в частині зобов`язання відповідача видати висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за операціями, що здійснюються відповідно до зовнішньоекономічного контракту, а саме Договору поставки, то суд зазначає таке.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 від 11.03.1980 термін «дискреційні повноваження» визначається як повноваження, що залишає адміністративному органу деяку міру свободи, що стосується рішення, яке буде прийнято. Це дає йому змогу обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за наявних обставин. Тобто дискреція полягає у виборі діяти чи не діяти. Якщо діяти, то який варіант дій обрати серед наявних варіантів, які прямо або опосередковано закріплені в законі. Тому в понятті «дискреція» вбачається свобода вибору без додаткового узгодження такого вибору.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Аналіз положень порядку №104 не надає адміністративному суду підстав для висновку про наявність в Мінекономіки свободи розсуду при вирішенні питання про надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, у випадку відсутності чітких обставин для відмови в наданні висновку, передбачених п. 10 порядку № 104.

Так, судом спростовано висновок Мінекономіки про те, що операція резидента (позивача) з імпорту товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 порядку №104, водночас, зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Суд звертає увагу, що предметом цього спору є наказ Мінекономіки № 16935 від 16.07.2024, який мотивований виключно тим, що операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної п. 2 порядку №104, а не відповідність заяви позивача усім вимогам законодавства.

Разом з цим, дотримання позивачем при поданні заяви щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком від 26.06.2024 інших вимог, порушення яких може зумовлювати відмову в наданні висновку, зокрема вимог щодо комплектності та оформлення документів, повноваження на подання заяви, відсутність у зовнішньоекономічному договорі (контракті) істотні умови договору, включення до переліку товарів, за якими звернення про видачу висновку залишаються без розгляду, відсутні в ЄДР відомостей про резидента або наявні відомості про його припинення та ін., судом не досліджується, з огляду на відсутність відмови відповідача з таких підстав та положення ст.2 КАС України.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі №509/1350/17 зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З цих підстав суд дійшов висновку, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 26.06.2024 щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги адміністративного позову підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Міністерства економіки України «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, ТОВ «Діскавері авіасистеми», яке затверджено Наказом № 16935 від 16.07.2024, та зобов`язання відповдача повторно розглянути заяву позивача від 26.06.2024 року (вх. від 26.06.2024 № П4006), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів правомірність дій щодо прийняття рішення про відмову у видачі висновку про продовження граничних строків розрахунків за операціями, що здійснюються відповідно до зовнішньоекономічного контракту, а саме Договору поставки № 1-141123 від 14.11.2023, укладеного з Willis Agritech Limited (юридичною особою, що зареєстрована за законодавством Англії та Уельсу) в частині здійсненої передоплати 15.11.2023 на суму 45000,00 англійських фунтів стерлінгів та 20.11.2023 року на суму 165200,00 англійських фунтів стерлінгів на строк з 26.06.2024 до 31.07.2024, яке затверджено наказом Міністерства економіки України від 16.07.2024 № 16935.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із такого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 6056,00 грн.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 6056,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 16.07.2024 №16935 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, ТОВ «Діскавері авіасистеми».

3. Зобов`язати Міністерство економіки України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, від 26.06.2024 (вх. № П 4006 від 26.06.2024), з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» за рахунок бюджетних асигнувань Міністерство економіки України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діскавері авіасистеми» (місцезнаходження: Д. Яворницького, буд. 41, м. Стрий, Львівська обл., 82400; ).

Відповідач Міністерство економіки України (місцезнаходження: М. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008; ).

СуддяАндрусів Уляна Богданівна