Справа № 160/21746/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21746/24
Суддя І інстанції Захарчук-Борисенко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.05.2024 року №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.05.2024 року №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року, з урахуванням висновку суду, викладених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити позивачу у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Вказує на правомірність рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на момент звернення у позивача відсутній необхідний пільгових стаж роботи. Зазначає, що період роботи з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року не зарахований до пільгового стажу роботи по Списку №1, оскільки Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своєму рішенні не обумовила даний період позивача щодо підтвердження права на пільгове забезпечення.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

06.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, розглянувши заяву позивача за принципом екстериторіальності, прийняло рішення №38, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як відсутній необхідний пільговий стаж.

У зазначеному рішенні також вказано, що період роботи з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року до пільгового стажу не зарахований, так як у Рішенні Комісії не обумовлений.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії та з не зарахуванням періоду роботи з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року до пільгового стажу за Списком №1, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

У період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

У період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 року по 16.01.2003 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У період з 17.01.2003 року по 24.06.2016 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Починаючи з 03.08.2016 року, діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1, період роботи з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року оскільки у рішенні Комісії не обумовлений.

Проаналізувавши підстави для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до пільгового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 судом встановлено:

- запис №3: 01.04.1992 року позивача прийнято майстром в цех лаків на конденсаційних смолах Дніпропетровського лакофарбового заводу імені М.В. Ломоносова (наказ №85 від 02.04.1992 року;

- запис №4: Дніпропетровський лакофарбовий завод імені М.В. Ломоносова перейменований в орендне підприємство «Дніпропетровський лакофарбовий завод імені М.В. Ломоносова», підстава договір оренди №794 від 26.03.1992 року, Статут, реєстраційний №2/53 від 13.05.1992 року;

- запис №5: Орендне підприємство «Дніпропетровський лакофарбовий завод імені М.В. Ломоносова» перейменоване у Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський лакофарбовий завод», .підстава: свідоцтво виконкому Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 02.08.1994 року №05743605;

- запис №6: 27.11.1996 року переведений в цех синтезу на посаду старшого майстра цеху (наказ №42 від 25.11.1996 року).

Поряд з цим, довідкою №19 від 20.06.2023 року, виданою ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс», зазначено, що в Архіві ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» в особовій картці ф.Т-2 №12148/1173 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працював на вищевказаному підприємстві з 01.04.1992 року (наказ №85 від 02.04.1992 року) по 02.07.1998 року (наказ №186 від 02.07.1998 року), є накази про надання йому щорічних відпусток, учбових відпусток, накази про переведення його на іншу роботу, ксерокопії яких надані.

Згідно з Довідкою №826 від 07.07.2023 року, яка видана ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс», в особових рахунках із розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 , з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року простежується посада майстра в цеху лаків на конденсаційних смолах ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод».

При цьому, відповідно до Довідки №15, виданої ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», відповідно до якої ОСОБА_1 працював повний робочий день:

- з 01.04.1992 року по 10.03.1994 року (1 рік 11 місяців 09 днів) - майстром в цеху лаків на конденсаційних смолах, у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників, що передбачено Списком №1 розділом 8 підрозділом А пунктом 1 шифр 1080А010 Постанови КМУ №10 від 26.01.1996 року;

- з 11.03.1996 року по 27.11.1996 року (2 роки 8 місяців 16 днів) - майстром в цеху лаків на конденсаційних смолах, у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників, що передбачено Списком №1 розділом 8 підрозділом А пунктом 1 шифр 1080А010 Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 року.

Також, довідкою №15 підтверджено, що відповідно до постанови КМУ №442 від 01.08.1992 року атестацію робочих місць здійснено.

При цьому, посада, яку обіймав позивача у період роботи з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року передбачена Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року та Списками виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Враховуючи викладене, період з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року, в якому позивач працював у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» є документально підтвердженими та підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у разі ліквідації підприємства підтвердження пільгового стажу здійснюється комісією у випадку, якщо відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії. За наявності такої довідки відсутня будь-яка потреба в підтвердженні комісією пільгового стажу, оскільки такий стаж підтверджується самою довідкою, яку видано підприємством на якому працювала особа.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області періоду роботи позивача з 01.04.1992 року по 26.11.1996 року до пільгового стажу за Списком №1, як наслідок про наявність підстав для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.05.2024 року №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1,

Враховуючи виклене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 25 березня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун