Справа № 160/507/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2025 рокуСправа №160/507/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
08.01.2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі- відповідач), в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- період навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року за спеціальністю «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок»;
- період проходження строкової військової служби в армії з 04.04.2006 року по 03.04.2007 року;
- період військової служби в особливий період для участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 17.02.2015 року по 30.03.2016 року;
- період військової служби під час мобілізації в особливий період для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України з 26.02.2022 року по 12.12.2024 року (по день подачі заяви на призначення пенсії);
- період безпосередньої участі в антитерористичній операції та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України з 24.03.2015 року по 10.03.2016 року, з 26.02.2022 року по 10.12.2022 року, з 18.01.2023 року по 13.04.2023 року, з 26.04.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.11.2023 року по 09.12.2023 року, з 20.12.2023 року по 02.06.2024 року, з 20.06.2024 року по 01.10.2024 року у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути мою заяву від 12.12.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
13.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 27.01.2025 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та у ГУ ПФУ в Миколаївській області витребувано матеріали, що були на розгляді при прийнятті спірного рішення.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням від 19.12.2024р. № 65 позивачу відмовлено в призначення пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність у останнього необхідного пільгового стажу.

Страховий стаж позивача становить 35 років 0 місяців 24 днів (в тому числі додатковий за 14 повних років на підземних роботах), стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-17 (25 років) становить 18 років 02 місяці 03 дні, в тому числі стаж роботи на підземних роботах (для 25 років) - 11 років 07 місяців 0 днів, стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах - 02 роки 06 місяців 21 день;

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.01.2004 року по 10.01.2005 року, згідно з дипломом НОМЕР_1 від 10.01.2005 року, оскільки особи, які навчаються, з 01.01.2004 не підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню (ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До пільгового стажу на підземних роботах зараховано періоди, згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначенця пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11.06.2024 року № 14/6-1507, від 03.12.2024 року №73, від 12.12.2024 року № 1008.

До пільгового стажу на підземних роботах не зараховано період навчання з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок», згідно з дипломом НОМЕР_1 від 10.01.2005 року, оскільки час навчання зараховується в стаж роботи за спеціальністю, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Дата зарахування на роботу за професією «електрослюсар підземний» - 18.04.2005 року.

Також, позивач посилається, що відповідачем до пільгового стажу не зараховано строкову військову службу з 04.04.2006 року по 03.04.2007 року, військову службу в особливий період з 17.02.2015 року по 04.04.2016 року, з 25.02.2022 року по 12.12.2024 року та не зараховано в пільговий стаж роботи у кратності період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 24.03.2015 року по 10.03.2016 року і період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України з 26.02.2022 року по 10.12.2022 року; з 18.01.2023 року по 13.04.2023 року; з 26.04.2023 року по 26.09.2023 року; з 03.11.2023 року по 09.12.2023 року; з 20.12.2023 року по 02.06.2024 року; з 20.06.2024 року по 01.10.2024 року.

Отже спір між сторонами виник з приводу не зарахування певних періодів страхового стажу до пільгового стажу, у зв`язку з чим відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі Закон 1058-ІV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

В розділі І Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 зазначено, що право на пенсію незалежно від віку мають підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути застосовано при призначенні пенсії позивачу за ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV в частині додаткового зарахування періоду роботи за провідними професіями за кожний повний рік роботи за провідною професією додатково зарахувавши три місяці.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. (далі Порядок № 383)

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить зарахувати до пільгового стажу роботи період з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року навчання за фахом у Тернівському професійному гірничому ліцеї .

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Аналогійні висновки щодо застосування норм права зробив Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 справа №520/15931/16-а, від 30.03.2021 справа № 595/495/17.

Верховний Суд у постанові від 09.08.2021 року по справі № 200/1453/21-а зазначив, що період навчання у навчальному закладі зараховується до пільгового стажу, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, в трудовій книжці позивача міститься запис про навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2001 року по 10.01.2005 року, про що виданий диплом НОМЕР_1 .

Також, з наданої копії диплому вбачається, що він виданий 10.01.2005 року.

З копії трудової книжки позивача серія НОМЕР_2 вбачається, що 18.04.2005 року позивач був прийнятим підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахту на підставі розпорядження від 18.04.2005 року ( запис № 1).

Отже, з моменту закінчення позивачем навчання 10.01.2005 року та до дати працевлаштування позивача 18.04.2005 року пройшло більше трьох місяців та позовна заява не містить обґрунтованих причин перевищення такої перерви, а тому суд вважає обґрунтованою відмову відповідача зарахувати період навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї до пільгового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби в армії з 04.04.2006 року по 03.04.2007 року, періоду військової служби в особливий період для участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 17.02.2015 року по 30.03.2016 року та періоду військової служби під час мобілізації в особливий період для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України з 26.02.2022 року по 12.12.2024 року (по день подачі заяви на призначення пенсії), слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою ст. 2 Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено строкову військову службу.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З форми РС-право позивача вбачається, що військова служба у період з 04.04.2006 року по 03.04.2007 року не зарахована до страхового та пільгового стажу роботи позивача.

З копії військового квитка серія НОМЕР_3 вбачається, що позивач 04.04.2006 року був призваний на військову службу.

В трудовій книжці позивача серія НОМЕР_2 міститься запис щодо військової служби, а саме 28.03.2006 року позивач звільнений, у зв`язку з призовом в армію на підставі п. 3 ст.36 КЗпП України (запис № 5). З 04.04.2006 року по 03.04.2007 року служба в армії.

За інформацією, що вказана у військовому квитку позивача НОМЕР_3 , на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» 17.02.2015 року позивач був призваний на військову службу, а 30.03.2016 року згідно Указу Президента України № 115/2016 від 25.03.2016 року звільнений в запас.

26.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року позивач призваний до Збройних Сил України.

З трудової книжки позивача вбачається, що:

- до призову у армію 04.04.2006 року позивач працював підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 2 трудової книжки);

- до мобілізації 17.02.2015 року позивач працював електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 6 трудової книжки);

- до мобілізації 26.02.2022 року позивач працював гірником очисного забою 5розряду з повним робочим днем під землею (запис № 14).

З урахуванням відомостей у трудовій книжці, військовому квитку та приймаючи до уваги, що на момент призову на військову службу позивач працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язковий державне пенсійне страхування», період служби в лавах Армії з 04.04.2006 року по 03.04.2007 року, а також період проходження військової служби під час мобілізації з 17.02.2015 року по 30.03.2016 року та з 26.02.2022 року по 12.12.2024 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України з 24.03.2015 року по 10.03.2016 року, з 26.02.2022 року по 10.12.2022 року, з 18.01.2023 року по 13.04.2023 року, з 26.04.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.11.2023 року по 09.12.2023 року, з 20.12.2023 року по 02.06.2024 року, з 20.06.2024 року по 01.10.2024 року у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці), суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою ст. 2 Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до п. 2 Порядку № 413, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року, статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Пунктом 4 Порядку № 413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Перелік цих документів міститься також в пункті 4.

Згідно статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України..

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії у період бойових дій, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Отже, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом в постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 року у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 року у справі № 185/4140/17, від 16.06.2020 року у справі № 185/7049/16-а, від 02.04.2020р. № 185/4140/17.

Також, статтею 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Як вже зазначалось, на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» 17.02.2015 року позивач був призваний на військову службу, а 30.03.2016 року згідно Указу Президента України № 115/2016 від 25.03.2016 року звільнений в запас та 26.02.2022 року позивач на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року призваний до Збройних Сил України.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією наданого посвідчення серія НОМЕР_4 .

Згідно довідки № 2691 від 30.03.2016 року, виданої командиром в/ч пп НОМЕР_5 п-к вбачається, що ОСОБА_1 дійсно з 24.03.2015 року по 10.06.2016 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області с. Гродовка.

Довідкою Військової частини НОМЕР_6 від 01.10.2024 року № 10168 підтверджено участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи поблизу Донецької області, Бахмутського району Часовярської Тгр н.п. Григорівки у період з 26.02.2022 року по 10.12.2022 року, з 18.01.2023 року по 13.04.2023 року, з 26.04.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.11.2023 року по 09.12.2023 року, з 20.12.2023 року по 02.06.2024 року, з 20.06.2024 року по 01.10.2024 року.

Отже, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що вказані періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції в особливий період та у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці).

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №65 від 19.12.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період проходження строкової військової служби в армії з 04.04.2006 року по 03.04.2007 року; період військової служби в особливий період для участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 17.02.2015 року по 30.03.2016 року; період військової служби під час мобілізації в особливий період для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 26.02.2022 року по 12.12.2024 року (по день подачі заяви на призначення пенсії); період безпосередньої участі в антитерористичній операції та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.03.2015 року по 10.03.2016 року, з 26.02.2022 року по 10.12.2022 року, з 18.01.2023 року по 13.04.2023 року, з 26.04.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.11.2023 року по 09.12.2023 року, з 20.12.2023 року по 02.06.2024 року, з 20.06.2024 року по 01.10.2024 року у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути мою заяву від 12.12.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги таким, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному у період з 10.03.2025 по 25.03.2025, рішення ухвалено 26.03.2025.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №65 від 19.12.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

- період проходження строкової військової служби в армії з 04.04.2006 року по 03.04.2007 року;

- період військової служби в особливий період для участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 17.02.2015 року по 30.03.2016 року;

- період військової служби під час мобілізації в особливий період для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України з 26.02.2022 року по 12.12.2024 року (по день подачі заяви на призначення пенсії);

- період безпосередньої участі в антитерористичній операції та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України з 24.03.2015 року по 10.03.2016 року, з 26.02.2022 року по 10.12.2022 року, з 18.01.2023 року по 13.04.2023 року, з 26.04.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.11.2023 року по 09.12.2023 року, з 20.12.2023 року по 02.06.2024 року, з 20.06.2024 року по 01.10.2024 року у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець