Справа № 560/4564/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

25 березня 2025 року

м. Київ

справа №560/4564/24

адміністративне провадження № К/990/4230/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Стародуба О.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2025 року

у справі №560/4564/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII) та збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно частиною 2 статті 56 Закону №796-XII, а саме без застосування частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 16 лютого 2024 року з врахуванням проведених виплат.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону №796-ХІІ та збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно частини 2 статті 56 Закону №796-ХІІ, а саме без застосування частиною 2 статті 27 Закону №1058-IV (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 16 лютого 2024 року з врахуванням проведених виплат.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року у справі №560/4564/24.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 03 лютого 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2025 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

26 лютого 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до Суду з клопотанням про усунення недоліків касаційної скарги та документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в повній мірі усунуті недоліки касаційної скарги.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до Сьомого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного від 10 вересня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору.

16 вересня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до суду із заявою про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги, яка мотивована відсутністю бюджетних видатків на сплату судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а апеляційну скаргу на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

18 грудня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вдруге звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки наведені підстави пропуску строку визнані судом неповажними та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для надання обґрунтованої заяви про поновлення строку.

27 грудня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги, яка мотивована відсутністю на даний час бюджетних видатків на сплату судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі №560/4564/24 повернуто особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційну скаргу суд виходив з того, що у клопотанні про продовження процесуального строку відповідачем не було наведено достатніх доводів та не надано належних і допустимих доказів, які б давали суду можливість вирішити питання про поновлення процесуального строку.

Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції такою, що прийнято з порушенням норм процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує на те, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано повернув апеляційну скаргу, оскільки не врахував, що при зверненні з апеляційною скаргою вдруге ним був сплачений судовий збір у визначеному законом порядку і розмірі.

Надаючи оцінку наведеним доводам касаційної скарги колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, то суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно частини сьомої статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

КАС України надає суду апеляційної інстанції певну дискрецію в управлінні судовим процесом (стаття 298) шляхом залишення апеляційної скарги без руху або повернення апеляційної скарги для уникнення надмірного формалізму.

Водночас, колегія суддів вважає, що відповідачем, разом із клопотанням про продовження строку, не було надано достатніх, належних та допустимих доказів, які в повній мірі давали можливість суду вирішити питання поважності підстав пропуску строку, що й стало підставою для повернення апеляційної скарги.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції прийняв обґрунтоване рішення про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Відтак, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення не викликає розумних сумнівів щодо правильного застосування чи тлумачення застосованих норм матеріального і процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд враховує положення частини другої статті 298 КАС України, якою встановлено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів також враховує, що станом на момент вирішення питання про відкриття касаційного провадження судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу від 17 лютого 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року, а також ухвалення Верховним Судом постанови від 06 лютого 2025 року про скасування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2024 року і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини 1, частиною 2 статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі №560/4564/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

О.П. Стародуб