Справа № 160/23645/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савченка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжполімерресурси» про стягнення податкового боргу, -
Позивач 30.08.2024 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- стягнути податковий борг з ТОВ «Запоріжполімерресурси» до бюджету у розмірі 565654,81 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Крім того, вищевказаною ухвалою суду було витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області інформацію щодо поштової адреси та засобів зв`язку з ТОВ «Запоріжполімерресурси» (телефон, електронна пошта), за якими відбувались комунікації, крім зазначених в позовній заяві (за наявності), а також запропоновано ТОВ «Запоріжполімерресурси» надати докази сплати (за наявності) щодо податкового боргу.
11.09.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, на виконання вимог ухвали суду від 10.09.2024 року надійшла заява.
25.11.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2024 року надійшла заява в якій повідомлено, що згідно з підсистемою «Податковий аудит» ІКС «Податковий блок», ППР форми «Р» від 08.06.2018 №008461406 винесено на підставі акту документальної позапланової перевірки ТОВ «Запоріжполімерресурси» від 18.04.2018 №237/08-01-14-06/36977142, проведеної фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області. Згідно реєстру актів документальних перевірок платників податків, які змінили місцезнаходження на інші регіони, надісланого листом ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.01.2020 №621/7/08-01-05-10-13, матеріали документальної позапланової перевірки ТОВ «Запоріжполімерресурси» від 18.04.2018 №237/08-01-14-06/36977142 вилучені правоохоронними органами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжполімерресурси» про стягнення податкового боргу на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
10.12.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про виконання ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області була залишена без руху та встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання доказів в обгрунтування суми заявленого податкового боргу у сумі 565654,81 грн.
26.12.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про виконання ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 року було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжполімерресурси» про стягнення податкового боргу на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
24.01.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про виконання ухвали суду.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 року направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжполімерресурси» рекомендованим листом з повідомлення про вручення засобами поштового зв`язку, проте, в подальшому поштове відправлення, яким була направлена ця ухвала, було повернуте на адресу суду через невручення з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, згідно з частиною 11 статті 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин частину 11 статті 126 КАС України, враховуючи положення частини першої статті 131 КАС України, а також те, що направлену відповідачеві копію ухвали суду повернуто до суду з незалежних від суду причин, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №804/575/18.
Станом на 27.03.2025р. відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, крім того, ним не надано витребувані ухвалою суду від 10.09.2024 року документи, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би останній виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін.
За приписами частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Згідно із відомостями з ІКП та розрахунком податкового боргу за відповідачем рахується податкова заборгованість у сумі 565654,81 грн. по наступним платежам:
1) заборгованість з податку на прибуток, яка виникла у зв`язку з несплатою платником податків у встановлені терміни сум грошових зобов`язань у сумі 503248,82 грн., згідно:
- пеня, нарахована згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 226628,82 грн.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковим боргом визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У силу пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, якій має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2 статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
При цьому, п.57.3 ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Водночас, відповідно до приписів п.56.1, п.56.2 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Так судом встановлено, що ТОВ «Запоріжполімерресурси» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі №280/4545/18 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжполімерресурси" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Третього адміністративного апеляційного суду від 12.06.2019 року у справі №280/4545/18 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжполімерресурси" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року в адміністративній справі №280/4545/18.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі №280/4545/18 набрало законної сили 12.06.2019 року.

Таким чином, з урахуванням приписів п.56.1, п.56.2 ст.56 ПК України, податкове повідомлення-рішення № від 08.06.2018 про збільшення ТОВ "Запоріжполімерресурси" грошових зобов`язань за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 245 933,00 грн. та № від 08.06.2018 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 167 808,75 грн. вважаються узгодженими з 12.06.2019 року.

Крім того, ТОВ «Запоріжполімерресурси» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому просило скасувати, як такі що є протиправними: податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2017 та податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2017.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року у справі №808/3877/17, адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 19 вересня 2017 року та № від 19 вересня 2017 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 року у справі №808/3877/17, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області було задоволено таскасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року у справі № 808/3877/17. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжполімерресурси» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Таким чином, з урахуванням приписів п.56.1, п.56.2 ст.56 ПК України, податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2017 року, яким нараховано ТОВ "Запоріжполімерресурси" грошових зобов`язань за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 30687,00 грн. вважається узгодженим з 07.08.2018 року.

Судом встановлено, що визначені вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов`язання на загальну суму 339025,99 грн у встановлені п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України строки відповідачем не сплачені.

З огляду на викладене, податкові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Сума податкового боргу збільшена за рахунок пені у розмірі 226628,82 грн., нарахованої в порядку ст. 129 ПК України.

Відповідно до розрахунків пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань, встановлено, що:

- пеня у розмірі 206874,80 грн. застосовано до ТОВ "Запоріжполімерресурси" у зв`язку з заниженням останнім грошових зобов`язань за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 245 933,00 грн. з періодом нарахування 11.03.2016-21.06.2019 (1163 дня)

- пеня у розмірі 19754,02 грн. застосовано до ТОВ "Запоріжполімерресурси" у зв`язку з заниженням останнім грошових зобов`язань за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 30687,00 грн. з періодом нарахування 10.03.2016-16.08.2018 (890 дня)

Приписами п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України встановлено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Приписами п.129.9 ст.129 ПК України встановлено, що пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках: закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків; вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, що діяла у відповідності до індивідуальної чи узагальнюючої податкової консультації та/або висновку про застосування норми права Верховного Суду України; вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів, визнаних такими у встановленому законом порядку; вчинення діяння (дії чи бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія; виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету; протягом строку прийняття спадщини - на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців; в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З 01.01.2021 набрав чинності Закон України від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Відповідно до цього Закону до статті 129 Податкового кодексу України включено пункт 129.9.

Відповідно до положень підпункту 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Тобто, з 01.01.2021 пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

При цьому як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Закон від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності.

Тобто положення підпункту 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України щодо не нарахування пені чи анулювання нарахованої пені у разі проведення такого нарахування поза межами 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню, розповсюджується виключно на правовідносини які виникли з 01.01.2021.

Положення Податкового кодексу України, у тому числі статті 129, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків.

Такі норми, зокрема пункти 129.1 та 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, визначають лише початок нарахування пені (день, від якого слід проводити нарахування) та закінчення нарахування пені (останній день нарахування).

Відтак на переконання суду право на нарахування пені у контролюючого органу виникає також з моменту (дня) початку строку, визначеного Податковим кодексом України, для нарахування пені у відповідному випадку.

Тобто початок нарахування пені збігається в часі з правом (обов`язком) контролюючого органу здійснити таке нарахування пені.

Отже, враховуючи, що положення підпункту 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України розповсюджується на правовідносини які виникли з 01.01.2021, то відповідно за вказаним підпунктом анулюванню підлягатиме пеня, право по нарахуванню якої виникло у контролюючого органу з 01.01.2021 та нарахування такої пені контролюючим органом проведено поза межами 1095 днів з дня виникнення такого права.

Слід також зазначити, що питання анулювання пені є не предметом спору у цій справі. Крім того слід враховувати, що підпункт 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України передбачає анулювання пені за певних умов та при дотриманні певної процедури, дотримання чи не дотримання яких має бути перевірено судами у разі спірності правовідносин саме щодо анулювання пені, а не в межах спору щодо стягнення заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.05.2024 у справі № 160/15166/22.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не ставив під сумнів правомірність нарахування йому пені, її розміру, що заявлена контролюючим органом до стягнення.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем правомірності нарахування пені і в окремому судовому процесі, чи пред`явлення зустрічного позову в межах цієї справи.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи наведене, вищевказана узгоджена сума податкових зобов`язань, визначена податковими повідомленнями-рішеннями № від 19.09.2017, № від 08.06.2018 та № від 08.06.2018 та відповідної пені у загальному розмірі 565654,81 грн є податковим боргом у розумінні приписів п.п.14.1.175 п.14.1 cт.14 Податкового кодексу України.

Таким чином, станом на час розгляду справи ТОВ «Запоріжполімерресурси» має податковий борг у загальній сумі 565654,81 грн.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням приписів вказаної статті Податкового кодексу України, контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми Ю від 29.01.2019 №2393-49/830 про сплату відповідачем наявного у нього на той час (28.01.2019 р.) податкового боргу у сумі 15009,8 грн.

Вказана податкова вимога направлена на податкову адресу ТОВ «Запоріжполімерресурси» та вручена належним чином, 28.02.2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми Ю від 29.01.2019 №2393-49/830 ані в адміністративному, ані в судовому порядку суду не надано.

Крім того, суд зауважує, що згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На момент звернення позивача до суду податковий борг непогашений і не списаний.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Наявність у відповідача відкритих рахунків у банках підтверджується матеріалами справи (довідкою ГУ ДПС у Дніпропетровській області).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому, відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За приписами п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих ТОВ «Запоріжполімерресурси», натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати податкового боргу у встановлені законодавством строки, а також докази оскарження податкових повідомлень-рішень, якими відповідачу збільшено суму грошових зобов`язань.

Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, судові витрати на сплату судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжполімерресурси» (вул. Шинна, буд. 14, м. Дніпро, 49107, ) про стягнення податкового боргу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжполімерресурси» (вул. Шинна, буд. 14, м. Дніпро, 49107, ) у банках, обслуговуючих такого платника податків, на користь Державного бюджету кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 565654,81 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко