Справа № 216/6402/24
Суддя: КУЗНЕЦОВ Р. О.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/6402/24
провадження 2-а/216/14/25
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Максименко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі,

встановив:

Представник позивача, адвокат Ковалик М.Ф., звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, в якому просила скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. серії АА №00019485 від 03.05.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. серії АА №00019115 від 25.04.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. В обґрунтування позову зазначила, що зі змісту постанови серії АА №00019485 від 03.05.2024 слідує, що 22.04.2024, о 09 год. 23 хв., за адресою: Дніпропетровська область, автодорога М-30, км. 862+259 зафіксовано транспортний засіб «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач ОСОБА_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10.661% (1,226 тон) при дозволеному максимальному навантаження на вісь 11,5 тон, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Поряд з цим, зі змісту постанови серії АА №00019115 від 25.04.2024 слідує, що 22.04.2024, о 07 год. 56 хв., за адресою: Дніпропетровська область, автодорога Н-11, км. 76+702 зафіксовано транспортний засіб «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач ОСОБА_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,75% (1,215 тон) при дозволеній максимальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь на 9,565% (1,1 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Отже, позивача було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що порушує ст. 61 Конституції України та ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Крім цього, незважаючи на те, що оскаржувані постанови були винесені відносно подій, які відбувались в один день з різницею в часі 1 год. 27 хв., вони містять ряд протиріч у показниках зважування, що свідчить про наявність сумнівів в правильності, об`єктивності та повноти зазначених в постановах даних. Також, з урахуванням характеристик транспортного засобу і відомостей, зазначених у постановах, державний інспектор невірно визначив обставини справи, а саме, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу повна маса т/з становить 20500 кг, маса без навантаження 11000 кг, тоді як у постанові №00019115 від 25.04.2024 дозволена максимальна фактична маса зазначена 18 тон, при наявній повній масі 20500 кг, що призвело до порушень в розрахунках, щодо визначення дозволеного максимального навантаження на вісь. Відповідно до документів на вантаж позивач перевозив колісні пари 8 штук, вагою 8 тон. Відповідно зареєстрованої повної маси згідно свідоцтва 20500 кг, а також враховуючи те, що згідно зі свідоцтва маса транспортного засобу без навантаження становить 11000 кг, порушення щодо габаритно-вагових норм, відсутні. Позивач вважає постанови протиправними, такими, що не відображають дійсних обставин справи, складені за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, тому просить їх скасувати та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача надала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що у вказаний позивачем день та час дійсно були зафіксовані адміністративні правопорушення з боку позивача. Правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, зав. №16, свідоцтво про повірку 04/4783; 168; 169, чинне до 16.02.2025. За вказані правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн за кожне з вчинених правопорушень. Укртрансбезпекою виконано всі законодавчо встановлені дії щодо направлення на адресу позивача, яка внесена до державних реєстрів, оскаржуваних постанов. Оскаржувані постанови є обґрунтованими, законними, складені вірно, всі істотні умови при їх складанні дотримано і правильно відображено. Позов вважає не обґрунтованими та безпідставним. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач та його представник до суду не з`явились, представник позивача надала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.

Представник відповідача до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, визнавши їх достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі, не вбачає підстав для відкладення судового розгляду справи та приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно- ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з пунктом 7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, що узгоджується із п. 1.3 Правил, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є власником вантажного транспортного засобу «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.09.2021 тип транспортного засобу «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 спеціалізований вантажний бортовий з краном-маніпулятором.

25.04.2024 постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії AA №00019115, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 22.04.2024, о 07 год. 56 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область допустив рух транспортного засобу «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,75% (1,215 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,565% (1,1 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу: WIM78, WAGA-WIM35, зав. №16, свідоцтво про повірку технічного засобу №04/4783; 168; 169 чинне до 16.02.2025.

Крім цього, 03.05.2025 постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії AA №00019485, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 22.04.2024, о 09 год. 23 хв., за адресою М-30, км 862+259, Дніпропетровська область, допустив рух транспортного засобу «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,661% (1,226 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу: WIM58, WAGA-WIM40, CRUA-01-VVE, свідоцтво про повірку технічного засобу №04/4438; 1618; 1619, чинне до 20.11.2024.

Правомірність та обґрунтованість зазначених постанов є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 (далі- Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з абз. 1 п. 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п.п. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:

- вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тон; трьохвісний автомобіль - 25 тон (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль - 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон;

- комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.

- автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Виходячи з наведених положень ПДР, відповідач правильно визначив, що максимально допустимим значенням фактичної маси транспортного засобу «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є 18 тон.

За змістом оскаржуваної постанови серії AA №00019115 від 25.04.2024 при її складанні відповідальними особами встановлені та зафіксовані фактичні параметри означеного вище транспортного засобу: кількість вісей - 2 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1- 2: 4910 мм.; навантаження на вісь 1 6350 кг, 2 - 15000 кг; загальна маса - 21350 кг.

За змістом оскаржуваної постанови серії AA №00019485 від 03.05.2025 при її складанні відповідальними особами встановлені та зафіксовані фактичні параметри означеного вище транспортного засобу: кількість вісей - 2 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1- 2: 4910 мм.; навантаження на вісь 1 5750 кг, 2 - 15150 кг; загальна маса - 20900 кг.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді штрафу в розмірі:

- п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;

- однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%;

- двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%;

- трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-1 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174.

За визначенням в п. 2 Порядку №1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером;

- метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями;

- інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до п. 7, 12 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

За приписами п. 13 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку №1174).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (п. 16 Порядку №1174).

Отже, наведені положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Виходячи з аналізу наведених норм, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що відповідачем в установленому порядку доведено перевищення позивачем нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме: відповідно до постанови серії AA №00019115 від 25.04.2024 - загальної маси транспортного засобу на 6,75% (1,215 тон) та навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,565% (1,1 тон); відповідно до постанови серії AA №00019485 від 03.05.2025 - навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,661% (1,226 тон), з огляду на технічні характеристики цього транспортного засобу, оскільки саме така інформація стосовно транспортного засобу міститься в інформаційних файлах, які використовуються уповноваженою особою.

Виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, в якій наведені джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення. При цьому, суд враховує, що фіксація адміністративних правопорушень в обох випадках була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичних пунктів, яке відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13.01.2016, що підтверджено сертифікатами відповідності.

Спірні постанови містять в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, містять посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації. Також спірні постанови містять інформацію про транспортний засіб, відповідальну особу, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.

Тобто, оскаржувана позивачем постанова містить всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Посилання позивача та його представника на невідповідність змісту спірних постанов вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021, суд вважає безпідставними, оскільки вимоги до постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП. Вказана Інструкція, як підзаконний нормативно-правовий акт, визначає форму постанови та перелік відомостей, які можуть, а не повинні, міститися у постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Також, не заслуговують на увагу суду доводи позивача, що позивача було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки з оскаржуваних постанов вбачається, що час та місце зважування (проїзду) транспортного засобу позивача не співпадають та є різними, порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, а отже, встановлено окремі порушення законодавства та зафіксовано дві події і два склади адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Щодо помилковості посилань позивача та його представника про різні зафіксовані показники загальної маси та навантаження на осі, виходячи з даних обох постанов, суд погоджується з доводами представника відповідача, а саме: дані показники незначно різняться між собою та зафіксовані в різний час, на різних ділянках дороги і можуть змінюватись в залежності від зміни ваги транспортного засобу, довантаження чи розвантаження транспортного засобу, заливу чи використання палива.

Щодо посилань позивача та його представника на зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , величини повної маси 20500 кг та маси без навантаження 11000 кг, суд зауважує, що це є технічними характеристиками транспортного засобу, в той час як п. 22.5 ПДР встановлює нормативно допустимі в межах закону показники габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, у разі перевищення яких рух транспортних засобів та їх составів забороняється.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що виходячи зі змісту доказів, наданих суду представником позивача, у даному випадку представником позивача доведено винуватість позивача у перевищенні нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, зокрема, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.09.2021 повна маса транспортного засобу «DAF FA 95.380X», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 20500 кг, а маса без навантаження - 11000 кг.

Відповідно до відомостей про вантаж, позивач здійснював перевезення колісних пар 8 шт., загальною масою 8,0 тон, загальна маса транспортного засобу з вантажем зазначено 19 тон, що на 1 тону більше максимально дозволеної маси транспортного засобу, передбаченої у п. 22.5 ПДР України, для типу транспортного засобу позивача.

Таким чином, наявні у справі докази безперечно свідчать про встановлені належним чином факти перевищення встановлених вагових норм, що стало підставою для прийняття оскаржуваних постанов і притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, суд приходить до висновку, що дії посадових осіб Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а постанови про накладення адміністративних стягнень серії AA №00019115 від 25.04.2024 та серії AA №00019485 від 03.05.2025 є правомірними.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд враховує, що завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті; ігнорування судом аргументів сторін є грубим порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що дії відповідача стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача та його представника на позові, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються, зводяться до переоцінки доказів у справі та жодним чином не звільняють позивача від відповідальності за порушення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Частиною третьою статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що постанова старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. серії AA №00019115 від 25.04.2024, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а також, постанова старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. серії AA №00019485 від 03.05.2025, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн відповідають вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законними та обґрунтованими, оскільки винесені на підставі доказів, які доводять факт вчинення правопорушень, а тому підлягають залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Крім цього, оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд відмовляє позивачу у стягненні на його користь судових витрат у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245, 251, 258, 280, 283, 284, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 5, 14 Закону України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 118-123, 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Рішення суб`єктів владних повноважень, а саме: постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І., серії AA №00019115 від 25.04.2024, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн; постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В., серії AA №00019485 від 03.05.2025, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ