Справа № 522/1200/25
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1200/25
Провадження № 2-а/522/148/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засіданняЗапольської А.М.,

представника позивача адвоката Карпова І.О.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

представник відповідача у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа- Інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Чулак Костянтин Георгійович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2025 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа- Інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Чулак К.Г. про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що постановою інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Чулака К.Г. серії ЕНА № 3785634 від 04.01.2025 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Позивач вважає вищезазначену постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Позивач акцентує, що 04.01.2025 близько 09 год. 48 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Басейній у м. Одеса, дотримуючись вимог ПДР України та був пристебнутий ременем безпеки. На мобільному блокпосту, який знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Басейна, 5 його зупинив чоловік у військовій формі, який представився працівником ТЦК та СП. Він попросив надати військово-облікові документи. Для виконання його вимоги позивач відстібнув ремінь безпеки, перебуваючи у зупиненому транспортному засобі, з метою дістати необхідні документи. Далі до автомобілю позивача підійшов працівник Управління патрульної поліції в Одеській області Чулак К.Г. та заявив, що позивач керував автомобілем без пристебнутого ременя безпеки, порушуючи ПДР України.

17.01.2025 постанову серії ЕНА № 3785634 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу було отримано позивачем на пошті.

Інспектор поліції Чулак К.Г. при винесенні постанови не керувався жодними доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та не з`ясував чи винний позивач у його вчиненні. Також інспектором безпідставно не враховано пояснення позивача щодо відсутності самого правопорушення.

Інспектор Чулак К.Г. розглянув справу про адміністративне правопорушення з грубим порушенням приписів Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395. Під час перевірки інспектор Чулак К.Г. навіть не повідомив, що саме він складає та за яких обставин.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає винесену постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Водночас позивач у своїй позовній заяві просить суд поновити процесуальний строк для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки фактично постанову позивач отримав поштою лише 17.01.2025.

Згідно зі ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на вище викладене, суд вважає клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24.02.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. В ході виконання службових обов`язків у складі екіпажу патрульної поліції, інспектором 1-го взводу 2-ої роти 1-го батальйону полку управління патрульної поліції Чулаком К.Г. та поліцейським 2-го взводу 2-ої роти 1-го батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Соловйовим В.Ю., 04.01.2025 приблизно о 09 год. 48 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Басейна, 5, на мобільному блокпості виявлено водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «CITROEN JUMPY», номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, а саме ременем безпеки, та був не пристебнутий ним, чим порушив п. 2.3.в) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП. У зв`язку з тим, що позивач зупинився у крайній правій смузі та його авто ускладнювало рух інших транспортних засобів, інспектор Чулак К.Г. висунув вимогу позивачу перепаркувати авто подалі. Позивач вимогу виконав і знову ж таки під час руху авто не скористався паском безпеки. Громадянин ОСОБА_2 від отримання копії постанови відмовився, попросив направити її на адресу мешкання.

Факт вчинення громадянином ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, підтверджується відеозаписом з портативного відео реєстратора патрульного поліцейського під номером 471602, який засвідчений електронним цифровим підписом та долучено у якості доказу по справі. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Водночас представником відповідача подана заява про поновлення строку на подання відзиву, оскільки ухвалу про відкриття провадження у справі представником відповідача отримано лише 21.02.2025 під кінець робочого дня.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на вище викладене, суд вважає клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Чулака К.Г. серії ЕНА № 3785634 від 04.01.2025 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн, в зв`язку з тим, що 04.01.2025 приблизно о 09. год. 48 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Басейна, 5, на мобільному блокпості водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «CITROEN JUMPY», номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в) ПДР порушення правил користування ременями безпеки.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч.1 ст. 247 КУпАП).

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом "в" п. 2.3 розділу 2 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення пп."в" п. 2.3 ПДР України, а саме керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, представником відповідача 24.02.2025 подано відзив із відеозаписом події, яка сталася 04.01.2025 за участю ОСОБА_2 , зафіксованим нагрудною камерою поліцейського.

Дослідивши відеозапис, який міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом «CITROEN JUMPY», номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівником ТЦК та СП. Далі до автомобілю позивача підійшов працівник Управління патрульної поліції в Одеській області та повідомив, що позивач керував автомобілем без пристебнутого ременя безпеки, порушуючи ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки не будучи пристебнутим ременем безпеки.

З вказаного відеозапису вбачається, що на момент початку відеозапису, автомобіль під керуванням позивача дійсно рухався, проте підтвердження факту того, що водій ОСОБА_2 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки саме під час руху авто, відеозапис не містить. При цьому, вже коли було здійснено зупинку транспортного засобу позивача та до нього підійшов інспектор патрульної поліції, із відеозапису видно, що ОСОБА_2 не був пристебнутий паском безпеки.

Тобто, з дослідженого відеозапису неможливо достеменно встановити, що на момент керування позивачем транспортним засобом він не був пристебнутий ременем безпеки.

При цьому, сам позивач заперечує, що під час руху автомобіля він був не пристебнутий ременем безпеки.

Посилання представника відповідача на те, що Доманчук В.С. на його вимогу перепаркувати авто подалі, від`їхав і знову ж таки під час руху авто не скористався паском безпеки, суд не приймає до уваги, оскільки на той момент поліцейським вже було повідомлено позивачу про порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки не будучи пристебнутим ременем безпеки. Крім того, як і зазначає представник відповідача, Доманчук В.С. здійснював перепаркування автомобіля, а не рух.

Суд зазначає, що відсутність пристебнутого ременя безпеки під час стоянки транспортного засобу, не вказує на наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка настає лише у разі керування транспортним засобом (тобто перебування автомобіля у русі).

Так, Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

За встановлених обставин, наданий відповідачем доказ, а саме відеозапис, беззаперечно не підтверджує факт відсутності чи наявності пристебнутого паску безпеки позивача під час керування транспортного засобу, що слугувало підставою для винесення спірної постанови.

Отже, можливість встановити, що позивач під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки чи ні, відсутня.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого, відповідно до процесуального законодавства, покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень та дій, суду не надано.

Таким чином, є необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що позивач під час керування транспортним засобом був непристебнутий ременем безпеки, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях, а з наданих матеріалів справи таких обставин не вбачається.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з огляду на що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Подібні висновки викладені у постановах П`ятого апеляційного суду від 19.03.2025 у справі № 766/11021/23 та від 04.03.2025 у справі № 766/16541/24.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч.ч. 1, 2).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. 3).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу (ч. 10).

Разом з тим суд зауважує, що в п. 3 оспорюваної постанови «посада, спеціальне звання та ПІБ особи, яка розглядає справу» вказано Інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області молодший лейтенант поліції Чулак Костянтин Георгійович, яким і підписана постанова, що підтверджено Чулаком К.Г. в судовому засіданні, в той час як з відео вбачається, що спілкування з позивачем, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови проводилось капралом поліції Соловйовим Вадимом Юрійовичем, тобто іншою особою, що є порушенням вимог до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 283 КУпАП, та є самостійною підставою для скасування постанови.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що вина позивача у порушенні п. 2.3 «в» ПДР не доведена належними та допустимими доказами, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, згідно постанови серії ЕНА № 3785634 від 04.01.2025, не відповідає вимогам закону, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність прийняття відповідачем відносно позивача оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, що є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2108-5658-1074-7952 від 23.01.2025.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

18.03.2020 Великою Палатою Верховного Суду за наслідком розгляду касаційних скарг у адміністративній справі № 543/775/17 ухвалено постанову, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16), та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду та зазначає, що за подання фізичною особою адміністративного позову про оскарження постанови про адміністративне правопорушення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,60 грн.

Враховуючи викладене, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до вимог ч. 1 статті 139 КАС України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, надмірно сплачена позивачем сума судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі у сумі 605,60 грн, підлягає поверненню позивачу.

Водночас КАС ВС у додатковій постанові від 06.05.2024 у справі № 640/16655/21 зазначив, що комісія за послуги банку та сервісний збір не входять до судового збору, а тому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача не підлягають.

За таких обставин, сума сплаченого позивачем сервісного збору у розмірі 21,80 грн відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-74, 77, 90, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа- Інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Чулак Костянтин Георгійович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Чулака Костянтина Георгійовича серії ЕНА № 3785634 від 04.01.2025, якою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складуадміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 605,60 грн витрат по сплаті судового збору.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі (код ) повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) надмірно сплачений судовий збір у сумі 605,60 грн згідно платіжної інструкції № 2108-5658-1074-7952 від 23.01.2025.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2025.

Суддя І.А. Павлик