Справа № 580/386/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року справа № 580/386/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по застосуванню до ОСОБА_1 , завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області дисциплінарного стягнення у виді догани за прогул без поважних причин, вчинений у робочі дні з 27.12.2023 по 28.12.2023, з 15.01.2024 по 26.04.2024, з 21.05.2024 по 30.08.2024, з 02.10.2024 по 20.11.2024 протиправними;

- скасувати наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.12.2024 № 17-С Про накладення дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що про відсутність його на робочому місці за відповідний період відповідач обізнаний; службове розслідування проведене з порушенням вимог чинного законодавства; у діях позивача відсутні як протиправна поведінка так і шкідливі наслідки; отримана на запити інформація свідчить про порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівника, проявів систематичних (повторюваних) тривалих умисних дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, а також проявів переслідування викривача.

Ухвалою від 20.01.2025 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.02.2025 представник відповідача подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що передумовою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стали його дії, які малі місце протягом 34 робочих днів з 13.11.2023 по 28.12.2023, 75 робочих днів з 15.01.2024 по 26.04.2024, 74 робочих днів з 21.05.2024 по 30.08.2024 та 36 робочих днів з 02.10.2024 по 20.11.2024, наявний склад передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889 дисциплінарного проступку, а саме прогулу державного службовця без поважних причин, із порушенням положень пункту 7 частини першої статті 8, пункту 1 частини першої статті 61 Закону № 889, пункту 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, затверджених загальними зборами державних службовців Головного управління (протокол від 07.06.2021 № 1). Зважаючи на надання ОСОБА_1 копій висновків лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Смілянська міська лікарня Смілянської міської ради від 27.09.2023 № 490 і від 26.08.2024 № 578 про потребу його матері ОСОБА_2 у постійній сторонній допомозі та у постійному сторонньому догляді за станом здоров`я, причини його відсутності на службі залишалися нез`ясованими, в частині визнання їх поважними чи неповажними. ОСОБА_1 лише перебуває на посаді завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління, проте фактично з 07.09.2023 по теперішній час посадові обов`язки не виконує, у зв`язку із чим вважає безпідставними та необґрунтованими звинувачення у мобінгу та цькуванні позивача.

Крім того, повідомив, що саме 07.09.2023 Головним управлінням одержано розпорядження від 07.09.2023 № 5/9150 ІНФОРМАЦІЯ_1 про виклик ОСОБА_1 і необхідність його прибуття до 09.09.2023 з метою проходження медичного огляду та уточнення військових облікових даних. У зв`язку із викладеним Головним управлінням 07.09.2023 видано наказ від 07.09.2023 № 1071 Про оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , з яким державного службовця не було ознайомлено в день прийняття, оскільки 07.09.2023 після вручення повістки представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 залишив роботу за станом здоров`я.

Представник відповідача вказує на те, що позивачу надавались відпустки, з дотриманням норм чинного законодавства, у тому числі без збереження заробітної плати для догляду за хворим рідним по крові, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, тривалістю 30 календарних днів з 04 жовтня 2023 року до 02 листопада 2023 року та з 02.09.2024 до 01.10.2024. Разом з тим, ОСОБА_1 не надав ні суду, ні Головному управлінню доказів, що саме він здійснює догляд за матір`ю, а не інші особи. Наявність висновків лікарсько-консультативної комісії не є підставою відсутності на роботі та невиконання посадових обов`язків.

Відмова у наданні відпусток без збереження заробітної плати згідно із статтею 26 Закону України Про відпустки була обґрунтована тим, що надання відповідного виду відпустки не є безумовним обов`язком роботодавця, така відпустка певної тривалості може надаватися лише за одночасної наявності як бажання працівника, так і угоди між працівником та роботодавцем. Головне управління вживало заходи щодо встановлення стану розгляду повідомлень про можливі корупційні порушення та намагалося переконати ОСОБА_1 з`явитися на робоче місце листами.

10.02.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій, крім доводів зазначених у позовній заяві, зазначив, що відповідач не надав до суду повідомлення про можливе вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у виді прогулу, який є підставою для порушення дисциплінарного провадження. Відповідач протягом майже півтора роки (з вересня 2023 по лютий 2025 року) так й не спромігся повідомити позивачу які ж саме докази догляду за хворою матір`ю повинен надати позивач. Вказав, що не має права на отримання компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки середньомісячний сукупний дохід його сім`ї перевищував прожитковий мінімум. Звернув увагу на зацікавленість в результатах розгляду дисциплінарної справи та конфлікт інтересів голови дисциплінарної комісії ОСОБА_3 , заступника начальника фінансово-економічного управління начальника відділу виконання бюджету та бюджетно-фінансової звітності та секретаря дисциплінарної комісії ОСОБА_4 , начальника відділу кадрового адміністрування та організаційного розвитку управління по роботі з персоналом. Відповідачем це жодним чином не спростовується. Вказує на незабезпечення його права вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи. Як свідчать дані веб-порталу Пенсійного фонду України вище згадані зауваження зареєстровано та взято до уваги головою дисциплінарної комісії лише 03.01.2025 року тобто після закінчення терміну формування дисциплінарної справи, визначеного пунктом 27 Порядку. Зазначив, що, зокрема, намагання притягнути до дисциплінарної відповідальності є частиною переслідування викривача який викрив корупційну схему керівництва відповідача щодо перерахунків пенсій працівникам прокуратури.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходить державну службу у ГУ ПФУ в Полтавській області, на даний час обіймає посаду завідувача сектору організації правової роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

На підставі доповідної записки начальника юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.11.2024 № 5261/08-16 про можливе вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у виді прогулу через відсутність на робочому місці з 13.11.2023 по 28.12.2023, з 15.01.2024 по 26.04.2024, з 21.05.2024 по 30.09.2024 та з 02.10.2024 по 20.11.2024 з нез`ясованих причин, наказами від 22.11.2024 № 16-С, № 1142 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області порушило дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та утворило дисциплінарну комісію і затвердило її склад для здійснення дисциплінарного провадження.

16.12.2024 дисциплінарна комісія Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області внесла Подання, відповідно до якого Дисциплінарною комісією враховано, що Яковенко Жан Володимирович, завідувач сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління, був відсутній на службі з 07.09.2023 до 20.11.2024 (дата доповідної записки № 5261/08-16) в тому числі:

- з 07.09.2023 по 15.09.2023 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листком непрацездатності № 8675885-1,

- з 18.09.2023 по 22.9.2024 через перебування у частині щорічної основної оплачуваної відпустки згідно із наказом від 06.09.2024 821-В,

- з 25.09.2023 по 03.10.2023 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листком непрацездатності № 9031996-1,

- з 04.10.2023 по 02.11.2023 через перебування у відпустці без збереження заробітної плати згідно із наказом від 03.10.2023 № 201-СОЦ,

- з 03.11.2023 по 11.11.2023 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листком непрацездатності № 9943133-1,

- з 29.12.2023 по 12.01.2024 через перебування у щорічній додатковій оплачуваній відпустці як державному службовцю,

- з 29.04.2024 по 10.05.2024 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листками непрацездатності № 22602552-1, № 22726172-1, № 22806019-1,

- з 11.05.2024 по 20.05.2024 через перебування у частині щорічної основної оплачуваної відпустки згідно із наказами від 01.05.2024 № 371 -В, та від 20.05.2024 № 434-В.

- з 02.09.2024 по 01.10.2024 через перебування у відпустці без збереження заробітної плати згідно із наказом від 02.09.2024 № 163-СОЦ.

Засобами телекомунікаційного зв`язку ОСОБА_1 подавалися заяви:

- від 12.11.2023 (вхідний від 13.11.2023 № 59377/8) про надання з 13.11.2024 60 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (через догляд за хворою матір`ю, яка після перенесених інсультів потребує постійної сторонньої допомоги),

- від 23.11.2023 (вхідний від 23.11.2023 № 61644/8) про надання з 24.11.2023 60 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (через догляд за хворою матір`ю, яка після перенесених інсультів потребує постійної сторонньої допомоги),

- від 12.01.2024 (вхідний від 12.01.2024 № 1745/8) про надання з 15.01.2024 30 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (через догляд за хворою матір`ю, яка після перенесених інсультів потребує постійної сторонньої допомоги)

- від 20.05.2024 (вхідний від 12.01.2024 № 1745/8) про надання з 21.05.2024 30 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (через догляд за хворою матір`ю, яка після перенесених інсультів потребує постійної сторонньої допомоги),

- від 30.06.2024 (вхідний від 01.07.2024 № 23699/8) про надання з 01.07.2024 60 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (через догляд за хворою матір`ю, яка після перенесених інсультів потребує постійної сторонньої допомоги),

- від 01.10.2024 (вхідний від 01.10.2024 № 34846/8) про надання з 02.10.2024 30 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (через догляд за хворою матір`ю, яка після перенесених інсультів потребує постійного стороннього догляду),

- від 21.10.2024 (вхідний від 21.10.2024 № 37369/8) про надання з 01.11.2024 частини щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги.

У наданні зазначених відпусток ОСОБА_1 було відмовлено, про що його проінформовано листами від 13.11.2023 № 1600-0701-8/82530, від 24.11.2023 № 1600-0701-8/85999, від 15.01.2024 №1600-0701-8/3536, від 21.05.2024 №1600-0701-8/37672, від 01.07.2024 №1600-0701-8/48589, від 02.10.2024 № 1600-0701-8/72369, від 23.10.2024 №1600-0701-8/78190, які направлені на повідомлену державним службовцем адресу електронної пошти. При цьому у листах, направлених протягом 2024 року, наголошено на необхідності ОСОБА_1 з`явитись до місця роботи і приступити до виконання обов`язків завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління.

Незважаючи на відмову у наданні зазначених відпусток із наголошенням на необхідності виконання посадових обов`язків, ОСОБА_1 був відсутній на службі у робочий час упродовж 34 робочих днів з 13.11.2023 по 28.12.2023, 75 робочих днів з 15.01.2024 по 26.04.2024, 74 робочих днів, з 21.05.2024 по 30.08.2024 та 26 робочих днів з 02.10.2024 по 20.11.2024, що зафіксовано актами відсутності працівника на робочому місці від 13.11.2023, 14.11.2023, 15.11.2023, 16.11.2023, 17.11.2023, 20.11.2023, 21.11.2023, 22.11.2023, 23.11.2023, 24.11.2023, 27.11.2023, 28.11.2023, 29.11.2023, 30.11.2023, 01.12.2023, 04.12.2023, 08.12.2023, 15.12.2023, 22.12.2023, 28.12.2023, 19.01.2024, 26.01.2024, 02.02.2024. 09.02.2024, 16.02.2024, 23.02.2024. 01.03.2024, 08.03.2024, 15.03.2024, 22.03.2024, 29.03.2024, 05.04.2024. 12.04.2024, 19.04.2024, 26.04.2024, 24.05.2024, 31.05.2024, 07.06.2024, 14.06.2024, 21.06.2024, 28.06.2024, 05.07.2024, 12.07.2024, 19.07.2024, 26.07.2024, 02.08.2024, 09.08.2024, 16.08.2024, 23.08.2024, 30.08.2024, 04.10.2024, 11.10.2024, 18.10.2024, 25.10.2024, 01.11.2024.08.11.2024, 15.11.2024, 20.11.2024.

Листами Головного управління від 21.11.2023 №1600-0701-8/84757 і від 23.11.2023 № 1600-0701-8/86513 ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення та документальні підтвердження причин його відсутності на службі, у відповідях на котрі (вхідні від 23.11.2024 № 61642/8, від 30.11.2023 № 68517/8) державним службовцем зазначено, що він здійснює догляд за хворою матір`ю, яка після перенесених інсультів потребує постійної сторонньої допомоги відповідно до висновку від 27.09.2023 № 490 лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Смілянська міська лікарня Смілянської міської ради.

Дисциплінарна комісія листом від 25.11.2024 року № 1, який разом із копіями наказів від 22.11.2024 № 16-С та № 1142 направлений державному службовцю через підприємство поштового зв`язку та електронною поштою, запропоновувала ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та взяти участь у засіданні дисциплінарної комісії 05.12.2024.

ОСОБА_1 на засідання дисциплінарної комісії 05.12.2024 не прибув, засобами телекомунікаційного зв`язку надав письмові пояснення (вхідний від 05.12.2024 № 42851/8), в яких зазначив, що немає змоги бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії. На засідання дисциплінарної комісії 16.12.2024, про яке було державного службовця повідомлено листом від 05.12.2024 № 2, направленим через підприємство поштового зв`язку та електронною поштою, ОСОБА_1 також не з`явився, про причини неявки не повідомив.

В ході розгляду справи дисциплінарною комісією критично оцінені пояснення ОСОБА_1 , виходячи зі змісту яких причини його відсутності на службі є поважними, оскільки він здійснює догляд за хворою матір`ю згідно із висновками лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Смілянська міська лікарня Смілянської міської ради від 27.09.2023 № 490 і від 26.08.2024 № 578, але йому було необґрунтовано відмовлено у наданні на всі періоди відсутності, що розглядаються у межах даного дисциплінарного провадження, відпусток без збереження заробітної плати відповідно до частини 3 статті 26 Закону України Про відпустки у зв`язку із сімейними обставинами. За твердженнями ОСОБА_1 відмова у наданні йому відпусток за умови, що іншим працівникам надавалися відпустки без збереження заробітної плати згідно із статтею 26 Закону України Про відпустки, невизнання зазначених висновків медичного закладу належними документальними підтвердженнями поважних причин його відсутності на службі, а також позбавлення його бронювання є проявами дискримінації у сфері праці, порушенням принципу рівності прав і можливостей, формою психологічного та економічного тиску, а також негативними заходами впливу, що порушують права викривача, які згідно із листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 19.09.2023 виникають у ОСОБА_1 з моменту повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень.

Дисциплінарною комісією враховано, що відповідно до статті 26 Закону України Про відпустки (зі змінами, які діють з 24.12.2023) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 30 календарних днів на рік. (Частина 1 статті 26).

За час відсутності ОСОБА_1 , що розглядається у межах даного дисциплінарного провадження на предмет наявності дисциплінарного проступку, йому було відмовлено у наданні зазначеної відпустки з 13.11.2023 по 28.12.2023, з 15.01.2024 по 13.02.2024, з 21.05.2024 по 19.06.2024, з 01.07.2024 по 29.08.2024. Відмова була зумовлена відсутністю згоди зі сторони відповідача, оскільки надання відповідного виду відпустки не є безумовним обов`язком роботодавця, така відпустка певної тривалості, в тому числі понад 30 календарних днів на рік, може надаватися лише за одночасної наявності як бажання працівника, так і угоди між працівником та роботодавцем.

Заяв про надання відпусток з 14.02.2024 по 26.04.2024, з 20.06.2024 по 30.06.2024, з30.08.2024 по 30.08.2024, з 06.11.2024 по 20.11.2024 ОСОБА_1 до Головного управління не подавав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відмова у наданні йому відпусток мала вибірковий характер, є безпідставними. Зв`язку між відмовами ОСОБА_1 у наданні відпусток та його повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією порушень, інших порушень Закону України Про запобігання корупції не виявлено.

Для виконання обов`язку по догляду за хворою матір`ю згідно із пунктом 10 частини першої статті 25 Закону України Про відпустки ОСОБА_1 було двічі надано по 30 календарних днів (максимально допустиму тривалість) відпустки без збереження заробітної плати для догляду за хворим рідним по крові, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Виконання зобов`язань із піклування про матір, із надання їй допомоги чи здійснення догляду за нею не звільняє державного службовця від обов`язків, встановлених Законом № 889 та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією.

Дисциплінарною комісією не встановлено поважних причин для відсутності ОСОБА_5 , завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління, на службі у робочий час протягом 34 робочих днів з 13.11.2023 по 28.12.2023, 75 робочих днів з 15.01.2024 по 26.04.2024, 74 робочих днів з 21.05.2024 по 30.08.2024, 36 робочих днів з 02.10.2024 по 20.11.2024.

У даному випадку мало місце свідоме ухилення державного службовця від виконання посадових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку підтверджується тим, що, по-перше, під час відсутності на службі у періоди з 13.1 1.2023 по 28.12.2023, з 15.01.2024 по 13.02.2024, з 21.05.2024 по 19.06.2024, 3 01.07.2024 по 29.08.2024, з 02.10.2024 по 31.10.2024 та з 01.11.2024 по 20.11.2024 він був обізнаний із відмовою у наданні йому відпусток; по-друге, за час відсутності з 14.02.2024 по 26.04.2024, з 20.06.2024 по 30.06.2024, з 30.08.2024 по 30.08.2024 та з 06.11.2024 по 20.11.2024 ОСОБА_6 не ініціював питання про надання відпусток; по-третє, ОСОБА_1 неодноразово повідомлялося про необхідність приступити до виконання посадових обов`язків, тобто він усвідомлював протиправність своєї поведінки і її наслідків.

Тяжкість вчиненого ОСОБА_1 проступку полягає у тому, що його поведінка негативно вплинула на роботу сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління та репутацію Головного управління, оскільки зумовила нераціональний перерозподіл навантаження на інших державних службовців у зв`язку із необхідністю виконання посадових обов`язків завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління і сформувала у свідомості інших осіб хибне уявлення про безкарність тривало ухилення державним службовцем Головного управління від виконання посадових обов`язків через відсутність на службі без поважних причин. Обставиною, що пом`якшує дисциплінарну відповідальність, є відсутність у ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень. Обставин, що обтяжують дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

За результатами здійснення дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що у діях завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління Яковенком Ж.В., які мали місце протягом 34 робочих днів з 13.11.2023 по 28.12.2023, 75 робочих днів з 15.01.2024 по 26.04.2024, 74 робочих днів з 21.05.2024 по 30.08.2024 та 36 робочих днів з 02.10.2024 по 20.11.2024 наявний склад передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889 дисциплінарного проступку, а саме, прогулу державного службовця без поважних причин із порушенням положень пункту 7 частини першої статті 8, пункту 1 частини першої статті 61 Закону № 889, пункту 2 розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, затверджених загальними зборами державних службовців Головного управління (протокол від 07.06.2021 № 1).

Враховуючи характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, наслідки проступку, попередню поведінку державного службовця, ОСОБА_1 , завідувач сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889, в межах строків, передбачених частиною третьою статті 65, частиною п`ятою статті 74 Закону № 889.

Із огляду на викладене, керуючись частиною третьою статті 66, частиною десятою статті 69 Закону № 889, пунктом 34 Порядку № 1039, дисциплінарна комісія пропонує застосувати до ОСОБА_1 , згідно із пунктом 2 частини першої статті 66 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ дисциплінарне стягнення у виді догани за прогул без поважних причин, вчинений у межах одного року перед прийняттям та/або оформленням /відповідного рішення.

Листом від 17.12.2024 № 4 відповідач повідомив позивача про необхідність згідно із ст. 75 Закону № 889 надати суб`єкту призначення письмове пояснення, із відображенням часу, місця, обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Наказом від 27.12.2024 № 17-С ГУ ПФУ в Полтавській області застосувало до ОСОБА_1 , завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області дисциплінарне стягнення у виді догани, згідно із пунктом 2 частини 1 статті 66 Закону № 889 за прогул без поважних причин, вчинений у робочі дні з 27.12.2023 по 28.12.2023, з 15.01.2024 по 26.04.2024, з 21.05.2024 по 30.08.2024, з 02.10.2024 по 20.11.2024.

Дії відповідача по застосуванню дисциплінарного стягнення у виді догани за прогул без поважних причин позивач вважає протиправними, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами 1, 2 ст. 5 Закону № 889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Отже, Закон № 889-VIII є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби, що включає в себе й питання дисциплінарної відповідальності державних службовців.

Основні обов`язки державного службовця встановлені ст. 8 Закону № 889-VIII, до яких належить: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується такий вид дисциплінарного стягнення як догана.

Аналіз вказаних положень Закону № 889-VIII вказує на те, що державний службовець зобов`язаний зокрема сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки. В свою чергу, за прогул без поважних причин, державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, під час перевірки правомірності притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності належить встановити обставину прогулу без поважних причин.

Так, суд встановив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки дисциплінарної комісії про те, що у діях позивача, які малі місце протягом 34 робочих днів з 13.11.2023 по 28.12.2023, 75 робочих днів з 15.01.2024 по 26.04.2024, 74 робочих днів з 21.05.2024 по 30.08.2024 та 36 робочих днів з 02.10.2024 по 20.11.2024, наявний склад передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889 дисциплінарного проступку, а саме прогулу державного службовця без поважних причин, із порушенням положень пункту 7 частини першої статті 8, пункту 1 частини першої статті 61 Закону № 889, пункту 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, затверджених загальними зборами державних службовців Головного управління (протокол від 07.06.2021 № 1).

Під час надання оцінки вказаним підставам суд зазначає таке.

Суд встановив, що Яковенко Жан Володимирович, завідувач сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, був відсутній на службі з 07.09.2023 до 20.11.2024 в тому числі:

- з 07.09.2023 по 15.09.2023 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листком непрацездатності № 8675885-1,

- з 18.09.2023 по 22.09.2024 через перебування у частині щорічної основної оплачуваної відпустки згідно із наказом від 06.09.2024 821-В,

- з 25.09.2023 по 03.10.2023 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листком непрацездатності № 9031996-1,

- з 04.10.2023 по 02.11.2023 через перебування у відпустці без збереження заробітної плати згідно із наказом від 03.10.2023 № 201-СОЦ,

- з 03.11.2023 по 11.11.2023 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листком непрацездатності № 9943133-1,

- з 29.12.2023 по 12.01.2024 через перебування у щорічній додатковій оплачуваній відпустці як державному службовцю,

- з 29.04.2024 по 10.05.2024 через тимчасову непрацездатність, засвідчену листками непрацездатності № 22602552-1, № 22726172-1, № 22806019-1,

- з 11.05.2024 по 20.05.2024 через перебування у частині щорічної основної оплачуваної відпустки згідно із наказами від 01.05.2024 № 371 -В, та від 20.05.2024 № 434-В.

- з 02.09.2024 по 01.10.2024 через перебування у відпустці без збереження заробітної плати згідно із наказом від 02.09.2024 № 163-СОЦ.

Засобами телекомунікаційного зв`язку Яковенко Ж. В. подавав заяви: від 12.11.2023 (вхідний від 13.11.2023 № 59377/8) про надання з 13.11.2024 60 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами; від 23.11.2023 (вхідний від 23.11.2023 № 61644/8) про надання з 24.11.2023 60 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами; від 12.01.2024 (вхідний від 12.01.2024 № 1745/8) про надання з 15.01.2024 30 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами; від 20.05.2024 (вхідний від 12.01.2024 № 1745/8) про надання з 21.05.2024 30 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами; від 30.06.2024 (вхідний від 01.07.2024 № 23699/8) про надання з 01.07.2024 60 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами; від 01.10.2024 (вхідний від 01.10.2024 № 34846/8) про надання з 02.10.2024 30 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами; від 21.10.2024 (вхідний від 21.10.2024 № 37369/8) про надання з 01.11.2024 частини щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги.

У наданні зазначених відпусток Яковенку Ж.В. було відмовлено, про що його проінформовано листами від 13.11.2023 № 1600-0701-8/82530, від 24.11.2023 № 1600-0701-8/85999, від 15.01.2024 №1600-0701-8/3536, від 21.05.2024 №1600-0701-8/37672, від 01.07.2024 №1600-0701-8/48589, від 02.10.2024 № 1600-0701-8/72369, від 23.10.2024 №1600-0701-8/78190, які направлені на повідомлену державним службовцем адресу електронної пошти.

Суд врахував, що у листах, направлених протягом 2024 року, відповідач неодноразово наголошував на необхідності Яковенку Ж.В. з`явитись до місця роботи і приступити до виконання обов`язків завідувача сектору організації правової роботи юридичного управління Головного управління.

Разом з тим, незважаючи на відмову у наданні зазначених відпусток із наголошенням на необхідності виконання посадових обов`язків, ОСОБА_1 був відсутній на службі у робочий час упродовж 34 робочих днів з 13.11.2023 до 28.12.2023, 75 робочих днів з 15.01.2024 до 26.04.2024, 74 робочих днів, з 21.05.2024 до 30.08.2024 та 26 робочих днів з 02.10.2024 до 20.11.2024, що зафіксовано актами відсутності працівника на робочому місці від 13.11.2023, 14.11.2023, 15.11.2023, 16.11.2023, 17.11.2023, 20.11.2023, 21.11.2023, 22.11.2023, 23.11.2023, 24.11.2023, 27.11.2023, 28.11.2023, 29.11.2023, 30.11.2023, 01.12.2023, 04.12.2023, 08.12.2023, 15.12.2023, 22.12.2023, 28.12.2023, 19.01.2024, 26.01.2024, 02.02.2024. 09.02.2024, 16.02.2024, 23.02.2024. 01.03.2024, 08.03.2024, 15.03.2024, 22.03.2024, 29.03.2024, 05.04.2024. 12.04.2024, 19.04.2024, 26.04.2024, 24.05.2024, 31.05.2024, 07.06.2024, 14.06.2024, 21.06.2024, 28.06.2024, 05.07.2024, 12.07.2024, 19.07.2024, 26.07.2024, 02.08.2024, 09.08.2024, 16.08.2024, 23.08.2024, 30.08.2024, 04.10.2024, 11.10.2024, 18.10.2024, 25.10.2024, 01.11.2024.08.11.2024, 15.11.2024, 20.11.2024.

Аналіз зазначених обставин у сукупністю із доводами позову вказує на те, що позивач не заперечує фактів його відсутності на службі у періоди з 13.11.2023 до 28.12.2023, з 15.01.2024 до 13.02.2024, з 21.05.2024 до 19.06.2024, 3 01.07.2024 до 29.08.2024, з 02.10.2024 до 31.10.2024, з 01.11.2024 до 20.11.2024 за обставин його обізнаності із відмовою у наданні йому відпусток, як і не заперечує обставин його неодноразового повідомлення про необхідність приступити до виконання посадових обов`язків. Суд врахував, що за час відсутності з 14.02.2024 до 26.04.2024, з 20.06.2024 до 30.06.2024, з 30.08.2024 до 30.08.2024 та з 06.11.2024 до 20.11.2024 позивач не ініціював питання про надання відпусток.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази підтверджують обставини відсутності позивача на службі у робочий час упродовж 34 робочих днів з 13.11.2023 до 28.12.2023, 75 робочих днів з 15.01.2024 до 26.04.2024, 74 робочих днів, з 21.05.2024 до 30.08.2024 та 26 робочих днів з 02.10.2024 до 20.11.2024.

Позивач вважає, що у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки він неодноразово повідомляв відповідача про здійснення ним постійного догляду за матір`ю у зв`язку із погіршенням її здоров`я.

Під час надання оцінки вказаним покликанням, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 25 Закону України Про відпустки відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку працівникам для догляду за хворим рідним по крові або по шлюбу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше 30 календарних днів.

Суд встановив, що відповідач надав позивачу у 2023 та 2024 роках відпустку без збереження заробітної плати: з 04.10.2023 до 02.11.2023 (згідно із наказом від 03.10.2023 № 201-СОЦ), та з 02.09.2024 до 01.10.2024 (згідно із наказом від 02.09.2024 № 163-СОЦ).

Таким чином, відповідач врахував заяви позивача про надання відпустки без збереження заробітної плати у зв`язку із необхідністю догляду ним за матір`ю та надав позивачу відпустку без збереження заробітної плати у межах максимального періоду встановленого п. 10 ч. 1 ст. 25 Закону України Про відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про відпустки за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 30 календарних днів на рік.

Таким чином, надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати на строк понад 30 днів у календарному році не є безумовним обов`язком роботодавця, така відпустка певної тривалості, в тому числі понад 30 календарних днів на рік, може надаватися лише за одночасної наявності як бажання працівника, так і угоди між працівником та роботодавцем, тобто є диспозитивним правом відповідача.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах, відповідач, як орган державної влади, має дотримуватись необхідного балансу між дотриманням прав працівників та забезпеченням належного виконання ними покладених на державний орган функцій, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що надання певній особі відпустки протягом більш як року може мати наслідком покладення на інших працівників управління надмірного тягаря із виконання посадових обов`язків відсутнього працівника. З урахуванням зазначеного, ненадання позивачу відпустки відповідно до положень ч. 1 ст. 26 Закону України Про відпустки протягом усіх заявлених позивачем періодів не вказує безпосередньо про дискримінацію чи упередженість стосовно позивача, натомість зумовлене необхідністю виконання відповідачем, як державним органом, принципів державної служби, зокрема, щодо здійснення державними службовцями своїх посадових обов`язків. У цьому випадку виконання зобов`язань із піклування про матір, із надання їй допомоги чи здійснення догляду за нею, не звільняє позивача як державного службовця від обов`язків, встановлених Законом № 889 та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією.

Доводи позивача про те, що дискримінаційне відношення до нього в питаннях надання відпусток без збереження заробітної плати зумовлене повідомленням ним про корупцію в Головному управлінні від 28.08.2023 суд оцінює як міркування позивача, які, однак не підтверджені належними доказами, у зв`язку із чим відхиляє як необґрунтовані.

Покликання позивача на порушення абзацу 2 пункту 11 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1039 (далі Порядок № 1039) суд також відхиляє, оскільки доводи позивача безпосередньо не підтверджують особисту заінтересованість членів дисциплінарної комісії у результатах дисциплінарного провадження. У свою чергу, ОСОБА_7 , яка, як зазначає позивач, була його підлеглою, не була залучена до складу дисциплінарної комісії. Інші покликання позивача про порушення відповідачем вимог п.п.13,27,28 Порядку № 1039 також не знайшли свого підтвердження під час перевірки судом дотримання відповідачем процедури здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача.

Підсумовуючи викладене, враховуючи підтверджені належними доказами обставини допущення позивачем дисциплінарного проступку, а також відсутності встановлених судом суттєвих порушень процедури дисциплінарного провадження, що вплинули б на правомірність прийняття відповідачем спірного наказу, суд доходить висновку, що наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.12.2024 № 17-С Про накладення дисциплінарного стягнення прийнятий відповідачем у відповідності та у спосіб, встановлений Законом.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36011, м. Полтава, вул. Гоголя, 34 ).

Рішення складене у повному обсязі 26.03.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК