Справа № 522/13979/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/13979/24

Перша інстанція: суддя Чорнуха Ю.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2024 у справі № 522/13979/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі: АА № 00020889 від 25.07.2024; АА № 00020890 від 25.07.2024, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті протиправними та скасувати їх, справу про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою Приморського районного суду від 26.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов залишено без руху та встановлено позивачу для усунення недоліків десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Як зазначив суд у вказаній ухвалі позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви таким способом:

- додати до позовної заяви заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом та докази поважності причин його пропуску або обґрунтувати своєчасність звернення до суду з адміністративним позовом, надавши суду докази отримання позивачем оскаржуваних постанов;

- сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (по 605,60 гривень за кожну вимогу немайнового характеру) та надати суду докази сплати судового збору, або надати суду належні документи, які підтверджують наявність підстав, визначених Законом України «Про судовий збір», для звільнення позивача від сплати судового збору.

16.09.2024 на адресу Приморського районного суду м. Одеси засобами електронного зв`язку без накладення електронного цифрового підпису надійшла заява про роз`яснення судового рішення, зокрема ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Також 16.09.2024 на адресу суду першої інстанції засобами електронного зв`язку без накладення електронного цифрового підпису надійшла заява про передачу матеріалів адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 27.09.2024 заяви про роз`яснення судового рішення та про передачу матеріалів адміністративної справи за підсудністю повернув без розгляду.

04.10.2024 на адресу Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_1 - Кучеренка Г.А. надійшла заява про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 про залишення без руху позовної заяви, а саме позивач просив роз`яснити вказану ухвалу, зазначивши в ній яким законом визначено, що оскарження кожної постанови є окремою вимогою.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 14.10.2024 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 Кучеренка Г.А. про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 про залишення без руху позовної заяви відмовив.

08.10.2024 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про передачу справи за підсудністю.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 18.10.2024 відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 08.10.2024 про передання матеріалів адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

09.10.2024 на адресу суду від представника ОСОБА_1 Кучеренка Г.А. надійшла заява про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 про залишення без руху позовної заяви, а саме позивач просив роз`яснити вказану ухвалу, зазначивши в ній яким законом визначено, що оскарження кожної постанови є окремою вимогою.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 18.10.2024 заяву від 09.10.2024, подану представником ОСОБА_1 Кучеренка Г.А., про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 про залишення без руху позовної заяви повернув заявнику без розгляду.

На адресу суду першої інстанції від представника ОСОБА_1 - Кучеренка Г.А. надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 про залишення без руху позовної заяви, а саме позивач зазначив, що суд помилився у тому, що позивач пропустив строк для звернення до суду, а також суд помилився і допустив описку в ухвалі, стверджуючи, що вимогами позовної заяви є дві позовні вимоги.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 02.12.2024 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 Кучеренка Г.А. про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 про залишення без руху позовної заяви відмовив.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 27.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов вважати неподаною та, разом із доданими до неї матеріалами повернув позивачу. Роз`яснив позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала суду від 26.08.2024 надіслана позивачу до електронного кабінету через підсистему «Електронний суд» та була доставлена 29.08.2024 о 13:00, що вбачається з довідки про доставку електронного документу. Таким чином судове рішення по справі, а саме ухвала про залишення позовної заяви без руху від 26.08.2024 вважається врученою позивачу належним чином 29.08.2024.

Як зазначив суд, станом на 27.12.2024 недоліки позовної заяви позивачем не усунуті. Після розгляду судом заяв про роз`яснення ухвали про залишення позовної заяви без руху та виправлення описки в ухвалі, позивач клопотань та заяв не подавав, із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків до суду не звертався, заходів, спрямованих на усунення недоліків позовної заяви не вживав.

За наведеного, суд першої інстанції виснував, що позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов не може бути прийнята судом до провадження та на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України підлягає поверненню позивачу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, помилково дійшов висновку про те, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру та, як наслідок, позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 1211, 20 гр., позаяк вимога про скасування двох постанов у справах про адміністративні правопорушення є однією позовною вимогою немайнового характеру, а судовий збір, який підлягає сплаті, становить 605, 60 грн;

- суд першої інстанції не врахував висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 25.06.2024 у справі № 947/13199/24.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Сторони у справі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чино, в судове засідання не з`явились, беручи до уваги, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Положеннями частини 1 статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, слід застосовувати норми Закону України «Про судовий збір», як і пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 по справі № 543/775/17 в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Згідно абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону № 3674-VI, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач, в рамках даної справи, звернувся до суду з позовними про скасування постанов про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі: АА № 00020889 від 25.07.2024; АА № 00020890 від 25.07.2024, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті.

Тобто, фактично позивачем в одній позовній заяві об`єднано дві позовні вимоги немайнового характеру: 1) скасування постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі серії АА № 00020889 від 25.07.2024; 2) скасування постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі серії АА № 00020890 від 25.07.2024.

За позовні вимоги про скасування кожної з вищевказаних постанов до сплати підлягала сума 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у загальній сумі 1211,20 грн (605,60 грн х 2).

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 26.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов залишено без руху та встановлено позивачу для усунення недоліків десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Як зазначив суд у вказаній ухвалі позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви таким способом:

- додати до позовної заяви заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом та докази поважності причин його пропуску або обґрунтувати своєчасність звернення до суду з адміністративним позовом, надавши суду докази отримання позивачем оскаржуваних постанов;

- сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (по 605,60 гривень за кожну вимогу немайнового характеру) та надати суду докази сплати судового збору, або надати суду належні документи, які підтверджують наявність підстав, визначених Законом України «Про судовий збір», для звільнення позивача від сплати судового збору.

Апеляційним судом встановлено, що вказана ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 надіслана позивачу до електронного кабінету через підсистему «Електронний суд» та була доставлена 29.08.2024 о 13:00, що вбачається з довідки про доставку електронного документу.

Отже, ухвала про залишення позовної заяви без руху від 26.08.2024, вважається врученою позивачу належним чином 29.08.2024.

Колегією суддів встановлено, що після розгляду судом першої інстанції заяв про роз`яснення ухвали про залишення позовної заяви без руху та виправлення описки в ухвалі, позивач клопотань та заяв не подавав, із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків до суду не звертався, заходів, спрямованих на усунення недоліків позовної заяви не вживав.

Тобто, позивач не усунув недоліки позовної заяви, на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2024.

Апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.06.2001 по справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в том у числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «KARTVELISHVILI v. Georgia» (№ 31585/21) дійшов висновку, що рішення апеляційного суду про залишення апеляційної скарги заявниці без розгляду у зв`язку з несплатою нею судового збору не було непропорційним

За наведеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно виснував про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі № 947/13198/24, позаяк предметом апеляційного перегляду у вказаній справі було дотримання позивачкою правил об`єднання позовних вимог та наявність підстав для повернення судом першої інстанції позовної заяви на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України.

Відтак, обставини у справі № 947/13198/24 та справі що розглядаються не є подібними, а висновки, викладені апеляційним судом у постанові від 25.06.2024 у справі № 947/13198/24 незастосовними у даній справі.

Відтак, доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2024 у справі № 522/13979/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик