Справа № 280/624/25
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Справа № 280/624/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Філія «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Федорова Івана, буд. 32, м. Київ, 03038; )

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1), Військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту (далі відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Філія «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

- визнати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.01.2025 в частині направлення 21.01.2025 для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 , до складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту - протиправним та скасувати;

- визнати наказ від 21.01.2025 №21 командира військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту в частині призначення на посаду за штатом воєнного часу та зарахування до списків особового складу частини та на всі види забезпечення позивача - протиправним та скасувати;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту виключити позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту;

- стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) за подання позовної заяви не майнового характеру та у сумі 908 гривень 40 копійок за заяву про забезпечення позову з відповідача-1.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.01.2025 задоволено заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову та ухвалено заборонити командуванню Військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту вчиняти дії щодо направлення/переведення/переміщення ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншої військової частини/підрозділу/формування до набрання законної сили рішенням суду по справі №280/624/25.

Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі №280/624/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (в порядку письмового провадження).

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№3947 від 27.01.2025) та відповіді на відзив (вх.№7206 від 17.02.2025). Зокрема зазначено, що ОСОБА_1 є працівником Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця», що віднесено до підприємств, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 14.06.2024 №14715 позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.04.2025. Уповноваженими особами Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» 08.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було надіслано повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 для зарахування його на спеціальний військовий облік, яке згідно перевірки статусу відстеження відправлення, на офіційному сайті «Укрпошта» (поштове відправлення 364) було вручене отримувачу 14.10.2024. Водночас вказано, що 20.01.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та надав для ознайомлення посадовим особам відповідача-1 всі наявні у нього документи на підтвердження його бронювання та наявності у нього відстрочки від призову під час мобілізації, а саме витяг з наказу Міністерства економіки України про своє бронювання за формою згідно з додатком 3 до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 Порядку бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану (далі - Порядок №76), який є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки згідно з пунктом 11 Порядку №76 та наказ Міністерства економіки України від 14.06.2024 №14715. Натомість посадові особи відповідача-1 передивившись наявність відстрочки у електронній базі даних про військовозобов`язаних, призовників і резервістів у реєстрі «Оберіг» стосовно військовозобов`язаного ОСОБА_1 повідомили, що дані про відстрочку в реєстрі «Оберіг» відсутні, а наданих позивачем паперових документів, якими він підтверджує наявність бронювання, не достатньо. Після проходження позивачем військово-лікарської комісії, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 № 36 ОСОБА_1 було призвано на військову службу та направлено для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту. Вважаючи протиправними і такими, що підлягають скасуванню наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №36 від 21.01.2025 в частині направлення 21.01.2025 для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 до складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту та наказ командира військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту №21 від 21.01.2025 в частині призначення на посаду за штатом воєнного часу та зарахування до списків особового складу частини та на всі види забезпечення ОСОБА_1 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечення відподвідача-1 проти позову викладено у письмових поясненнях (вх.№13706 від 21.03.2024) та відзиві на позовну заяву (вх.№13709 від 21.03.2025). Зокрема вказано, що обов`язок повідомити територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку, про бронювання позивача чинним законодавством України покладено саме на Філію «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця». Водночас, зазначено, що матеріали справи не містять доказів надсилання 08.10.2024 уповноваженими особами Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» до ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 для зарахування його на спеціальний військовий облік. Разом з тим, 15.10.2024 (вхідний № 12074 від 16.10.2024) ІНФОРМАЦІЯ_4 засобами поштового зв`язку було отримано лист Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» за вихідним номером ЦВО-1/21 від 24.09.2024 про проведення звірки облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 за результатами розгляду якого відповідачем-1 було надано відповідь (вих.№ 114/10286 від 05.12.2024). Відтак, Філією «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» до відповідача-1 повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 за формою згідно з додатком 5 Порядку №76 для зарахування його на спеціальний військовий облік не надсилалось та до адміністративного позову доказів такого надсилання не надано. Водночас, лише 29.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов лист Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» від 21.01.2025 № ЦВО Кадр-6/01-25, яким повідомлено та направлено повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Таким чином, до 29.01.2025 відповідач-1 в установленому законом порядку не був повідомлений про факт бронювання позивача за Філією «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця», а тому позивач не перебував на спеціальному військовому обліку. 21.01.2025 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі наявної інформації та документів було зроблено висновок про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 № 36 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» старший солдат ОСОБА_1 призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період у складі команди НОМЕР_5 . Зважаючи на вищенаведене вказано, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 № 36 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», яким призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період старшого солдата ОСОБА_1 було прийнято у порядок та спосіб визначений чинним законодавством України, а тому підстави для задоволення заявлених позовних вимог повністю відсутні.

Позиція відповідача-2 відображена у відзиві на позовну заяву (вх.№7164 від 14.02.2025). Окрім іншого вказано, що 21.01.2025 позивач був мобілізований та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту. Видання військовою частиною НОМЕР_3 наказу від 21.01.2025 №21 про зарахування до особового штату позивача, як військовослужбовця частини є по своїй суті похідним від наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 № 36 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», яким мобілізовано позивача. Зауважено, що норми чинного законодавства не дають військовій частині НОМЕР_3 та її посадовим особам повноважень на перевірку наявності чи відсутності у осіб права на відстрочку від мобілізації, адже відповідно до чинного законодавства України обов`язок щодо з`ясування у особи підстав для наявності/відсутності відстрочки щодо мобілізації відноситься до виключної компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Таким чином, посадові особи військової частини НОМЕР_3 діяли та діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відповідач-2 не може вважатись особою, що винна у незаконній мобілізації позивача. На підставі вищевикладеного у сукупності представник відповідача-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог до військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправним і скасування наказу від 21.01.2025 №21 та зобов`язання виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 , виданим 25.02.2000 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.20-22).

ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Філією «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства економіки України від 14.06.2024 № 14715 «Про бронювання військовозобов`язаних за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» наказано забронювати за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» на період мобілізації та на воєнний час військовозобов`язаних, які працюють у зазначеному товаристві, за списком, погодженим Міністерством оборони України (реєстраційний номер 220/1174/б від 12.06.2024). Пунктом 2 наказу вирішено надати заброньованим згідно з пунктом 1 цього наказу військовозобов`язаним відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.04.2025 (а.с.34).

За змістом витягу з наказу Міністерства економіки України про бронювання військовозобов`язаного, військовозобов`язаному ОСОБА_1 , який є солдатом, що працює у філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32) на посаді (за професією) слюсар з контрольно вимірювальних приладів та автоматики (електромеханіка) 6 розряду відповідно до наказу Мінекономіки № 14715 від 14.06.2024 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 10 місяців до 27.04.2025 (а.с.32).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_7 від 14.11.2000 позивач призваний 21.01.2025 на підставі Указу Президента України № 741/2024 у Збройні Сили України (а.с.25-31).

За змістом витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 № 36 у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на виконання наряду ІНФОРМАЦІЯ_2 на призов резервістів і військовозобов`язаних вирішено призвати та направити 21.01.2025 для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку резервістів і військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команд: НОМЕР_3 (рядовий та сержантський склад перший відділ) (а.с.145-146).

До поіменного списку військовозобов`язаних призваних і відправлених 21.01.2025 в складі команди НОМЕР_3 , який є додатком до наказу від 21.01.2025 №36 входить старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ВОС НОМЕР_8 (а.с.147).

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 21.01.2025 №21 старший солдат ОСОБА_1 вважається таким, що справи та посаду монтажника монтажного відділення 3 будівельного взводу 1 роти спеціальних будівельних робіт 2 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_3 прийняв та приступив до виконання обов`язків з 21.01.2025 (а.с.122).

Вважаючи протиправними і такими, що підлягають скасуванню наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №36 від 21.01.2025 в частині направлення 21.01.2025 для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 до складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту та наказ командира військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту №21 від 21.01.2025 в частині призначення на посаду за штатом воєнного часу та зарахування до списків особового складу частини та на всі види забезпечення ОСОБА_1 , позивач за допомогою свого представника звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачами докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У силу положень статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024. Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

Відповідно до положень статті 1 Закону №3543-XII мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Загальна мобілізація, згідно з частиною другою статті 4 Закону №3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частиною п`ятою статті 4 Закону № 3543-XII регламентовано, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Статтею 22 Закону №3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ унормовано, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частин першої, другої статті 2 Закону №2232-XII (військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 24 Закону №3543-XII визначено, що бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

Відповідно до положень статті 25 Закону №3543-XII бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють:

1) в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі якщо це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів;

2) на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі якщо це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень);

3) на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань;

4) на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Військовозобов`язані, зазначені у частині першій цієї статті, не підлягають прийняттю на службу у військовому резерві.

Порядок та організація бронювання, переліки посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Під час дії воєнного стану бронювання військовозобов`язаних може також здійснюватися за списком військовозобов`язаних, поданим у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку відповідним органом державної влади, іншим державним органом, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією, зазначеними в частині першій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 затверджено Порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану (далі Порядок № 76, у редакції, чинній на момент винесення наказу про бронювання ОСОБА_1 ), який визначає механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють: в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі, коли це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів; на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі, коли це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень); на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань; на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; у спеціалізованих установах ООН, міжнародних судових органах, міжнародних та неурядових організаціях та установах, членом, учасником або спостерігачем у яких є Україна, відповідно до укладених міжнародних договорів України.

За пунктом 8 Порядку № 76 Підприємства, установи та організації, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період, подають список до:

Міноборони - підприємства, установи та організації, визначені ним критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період;

центральних органів виконавчої влади, що здійснюють керівництво іншими військовими формуваннями, СБУ - підприємства, установи та організації, визначені ними критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період;

Мінстратегпрому - підприємства, установи та організації, визначені ним критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період.

Список подається в електронній формі засобами Порталу Дія (у разі наявності технічної можливості) відповідно до Порядку бронювання засобами Єдиного державного вебпорталу або у паперовій та/або електронній формі за формою згідно з додатком 1 разом з відповідним обґрунтуванням та довідкою про кількість військовозобов`язаних за формою згідно з додатком 2.

Згідно з пунктами 10, 11 Порядку № 76 з метою погодження списки, подані в паперовій та/або в електронній формі, крім поданих засобами Порталу Дія відповідно до пунктів 4-9 цього Порядку, розглядаються щодо повноти заповнення та наявності обґрунтувань Міноборони (СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони) у строк не більш як 10 робочих днів з дня їх отримання.

Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки, розвідувальний орган Міноборони) подає погоджені відповідно до абзацу першого цього пункту списки до Мінекономіки.

За результатами перевірки списків, поданих відповідно до пункту 10 цього Порядку, щодо повноти їх заповнення, наявності обґрунтувань та погодження Міноборони (СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони) Мінекономіки приймає у строк не більш як п`ять робочих днів з дня отримання зазначених списків рішення про бронювання військовозобов`язаних.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 76 з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочки Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Міноборони (СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органу Міноборони).

Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки, розвідувальний орган Міноборони) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідного підрозділу розвідувального органу Міноборони).

Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа та організація видають військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.

Витяг, засвідчений підписом керівника та скріплений печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.

Витяг видається військовозобов`язаному під розпис у відомості видачі бланків спеціального військового обліку, складеній за формою згідно з додатком 4.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідному підрозділу Центрального управління та/або регіональному органу СБУ, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідному підрозділу розвідувального органу Міноборони), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування його на спеціальний військовий облік.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки, відповідний підрозділ розвідувального органу Міноборони), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більш як п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Судом встановлено, що на підставі пункту 11 Порядку № 76, листа Міністерства оборони України від 12.06.2024 № 220/1174/б, та з метою забезпечення функціонування економіки та життєдіяльності населення в особливий період наказом Міністерства економіки України від 14.06.2024 № 14715 «Про бронювання військовозобов`язаних за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» наказано забронювати за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» на період мобілізації та на воєнний час військовозобов`язаних, які працюють у зазначеному товаристві, за списком, погодженим Міністерством оборони України (реєстраційний номер №220/1174/б від 12.06.2024), а також вирішено надати заброньованим військовозобов`язаним відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.04.2025.

Відповідно, згідно з витягом наказом Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного військовозобов`язаному ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 10 місяців до 27.04.2025.

Таким чином, відповідно до вимог статті 23 Закону №3543-XII позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Однак, згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 № 36 вирішено призвати та направити 21.01.2025 для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку резервістів і військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команд: НОМЕР_3 (рядовий та сержантський склад перший відділ).

До поіменного списку військовозобов`язаних призваних і відправлених 26.06.2024 в складі команди НОМЕР_3 , який є додатком до наказу від 21.01.2025 №36 входить старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ВОС 886.

Як зазначалося, відповідно до пункту 11 Порядку № 76 Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки, розвідувальний орган Міноборони) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідного підрозділу розвідувального органу Міноборони). Надалі підприємства у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку повідомлення про бронювання військовозобов`язаного.

Таким чином, обов`язок щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу покладено на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а, тому відповідач мав перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову за мобілізацією.

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2024 Філія «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 з листом №ЦВО-1/21 у якому просила провести звірку облікових даних військовозобов`язаного рядового складу ОСОБА_1 , який перебуває на обліку за місцем роботи в Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Українська залізниця».

У якості додатку до вказаного листа було надано витяг зі списку персонального військового обліку військовозобов`язаних, дослідивши який судом встановлено, що у графі «Перебування на спеціальному обліку або номер команди/служба у військовому резерві (за місцем реєстрації)» міститься запис «Спеціальний: Наказ МЕУ №14715 від 14.06.2024, відстрочка діє до 27.04.2025». Відомості зазначено витягу зі списку персонального військового обліку військовозобов`язаних (резервістів) рядового, сержантського та старшинського складу 27.11.2024 звірені начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідною відміткою на ньому.

Наведені вище обставини свідчать про обізнаність відповідача-1 про факт бронювання позивача або наявності у нього права на відстрочку.

При цьому, судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18.01.2024 у справі № 280/6033/22 з приводу того, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Однак, суд вважає за необхідне зауважити, що позивач не може нести відповідальність за належність доведення до відповідача-1 інформації про відстрочку від призову, позаяк така процедура залежна від комунікації між підприємством, де працює позивач, Міністерством оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_6 , а не від дій позивача.

Разом із тим, суд наголошує, що начебто необізнаність відповідача-1 про наявність у позивача права на відстрочку від призову не спростовує того факту, що ОСОБА_1 не підлягав призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до статті 23 Закону № 3543-XII.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не було належним чином з`ясовано, що позивач, як заброньована особа, не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, та, що позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 10 місяців до 27.04.2025.

На переконання суду, в даному випадку, з огляду на очевидну незаконність оскаржуваного позивачем акта індивідуальної дії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 № 36, який хоч і вичерпує дію фактом виконання, його скасування не порушить стабільності публічно-правових відносин та принцип правової визначеності, а навпаки вказуватиме на неприпустимість допущення неправомірних дій центром комплектування при мобілізації військовозобов`язаних осіб, які мають право на відстрочку від призову (мають статус заброньованої особи).

З огляду на встановлені обставини, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 №36 в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, до складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту підлягає скасуванню.

Як наслідок, наказ командира військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту (по стройовій частині) 21.01.2025 №21 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту та призначення на посаду монтажника монтажного відділення 3 будівельного взводу і роти спеціальних будівельних робіт 2 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_3 , також підлягає скасуванню, як прийнятий на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 №36.

Разом з тим, суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Зважаючи на необхідність належного захисту та відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту виключити старшого солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду із даним адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20грн, що підтверджується квитанцією №5153-0488-7516-9785 від 24.01.2025 (а.с.19).

Крім того, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,40грн, що підтверджується квитанцією №1636-0404-2251-6511 від 24.01.2025 (а.с.72).

Зважаючи на вищевикладене, понесені позивачем судові витрати у загальному розмірі 2119,60грн підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , як суб`єкта владних повноважень, яким порушено права позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Філія «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Федорова Івана, буд. 32, м. Київ, 03038; ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 21.01.2025 №36 в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, до складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту (по стройовій частині) 21.01.2025 №21 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту та призначення на посаду монтажника монтажного відділення 3 будівельного взводу і роти спеціальних будівельних робіт 2 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_3 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) виключити старшого солдата ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ) зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 Державної спеціалізованої служби транспорту.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 2119,60грн (дві тисячі сто дев`ятнадцять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26.03.2025.

Суддя І.В.Садовий