Справа № 320/16943/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року № 320/16943/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої Діски А. Б., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської ради, в якому просить:

- визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати рішення Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446».

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваним рішенням встановлюється вимога до осіб, які встановили, або мають намір встановити вивіску, подати повідомлення (заяву) з певними додатками через центр надання адміністративних послуг, з метою отримання рішення робочого (дозвільного) органу, яким визначено Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у вигляді наказу про відповідність/невідповідність розміщення вивіски вимогам Порядку.

При цьому, розміщення вивісок без отримання рішення про відповідність розміщення вивіски вимогам Порядку забороняється, а вивіски розміщені без рішення про відповідність підлягають демонтажу. Водночас, Типовими правилами забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Позивач вважає, що згадане «рішення про відповідність» за своєю правовою суттю є документом дозвільного характеру, що дозволяє розташувати та законно розміщувати вивіску на фасаді будівлі. Проте, жодним законом не встановлено вимог отримувати документ дозвільного характеру на вивіску, а органи місцевого самоврядування не наділені правом приймати порядки їх отримання і вимагати їх від осіб, що встановили або мають намір встановити вивіску.

Таким чином, позивач просить визнати незаконним та скасувати спірне рішення відповідача.

Ухвалою суду від 03.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено в справі підготовче судове засідання.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатом розгляду проєкту рішення на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань власності та регуляторної політики, що відбулось 04.10.2023 прийнято рішення про відхилення пропозицій Державної регуляторної служби, викладених в листі від 21.09.2023 №3730/20-23, підтримано зазначений проєкт рішення та вирішено підготувати та направити профільній комісії Київради відповідний висновок про відповідність проєкту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Згідно висновку постійної комісії Київської міської ради з питань власності та регуляторної політики від 11.10.2023 № 08/283-424вих, підготованого за результатом засідання 04.10.2023 проєкт рішення відповідає вимогам статей 4 та 8 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» і може бути рекомендований для розгляду на пленарному засіданні Київської міської ради.

За результатом розгляду проєкту рішення постійною комісією Київської міської ради з питань транспорту, зв`язку та реклами, що відбулось 01.11.2023 проєкт рішення з урахуванням зазначеного вище висновку постійної комісії Київської міської ради з питань власності та регуляторної політики підтримано.

Представник відповідача зазначив, що вирішення питання про затвердження Порядку розміщення вивісок є виключною компетенцією міських рад. Відповідач, як представницький орган місцевого самоврядування, мав повне право вирішувати питання місцевого значення щодо комплексних організаційно-правових заходів з покращення території населеного пункту, з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. А отже, оскаржуване рішення Київської міської ради як в цілому, так і в його частинах є обґрунтованим та таким, що було розроблене та прийняте на підставі положень чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституціє та Законами України, з використанням повноваження, з метою, з якою це повноваження надано.

Окрім цього, відповідач зазначив, що не регулює відносини органів місцевого самоврядування з фізичними особами як учасниками правовідносин. Позивач не розміщує вивіску(-ки) на території міста Києва, оскільки повідомлення(-нь) про таке(-кі) розміщення від позивача як суб`єкта господарювання (фізичної особи-підприємця) чи особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, до Управління з питань реклами не надходило(-ли).

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача та заначив, що правила не можуть передбачати обов`язок власників вивісок щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень, рішень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Жодним законом, не встановлюється обов`язок власника вивіски отримувати будь-який документ для її розташування та розміщення, відповідач не наділяється повноваженнями приймати порядки, якими встановлюються такі вимоги.

Також позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення висновок Державної регуляторної служби від 21.09.2023 № 3730/20-23 був відхилений постійною комісією Київської міської ради з питань власності та регуляторної політики безпідставно, а отже не можна вважати про дотримання вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Ухвалою суду від 07.06.2024, занесеною до протоколу судового засідання, було продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що оскаржуваним рішенням внесено зміни до зазначеного Порядку з метою вдосконалення регулювання правових відносин щодо розміщення вивісок у місті Києві, забезпечення принципу юридичної визначеності: коректність термінології і визначень та усунення недоліків трактування норм, проблемних питань, які виявилися у ході його практичного застосування.

На порядок розміщення вивісок у місті Києві із змінами та доповненням не розповсюджуються положення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Оскаржуваним рішенням не внесено зміни, якими було б зобов`язано суб`єктів господарювання при розміщенні вивіски отримувати документ дозвільного характеру, в тому числі дозвіл на розміщення зовнішньої реклами. А тому твердження позивача про обов`язок отримання документу дозвільну характеру при розміщені вивіски не відповідає дійсності.

Також позивач у відповіді на відзив не навів належних аргументів, не зазначив конкретних фактичних обставин порушеного його права.

Ухвалою суду від 23.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11.11.2024 було задоволено клопотання представника відповідача та у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відкладено розгляд справи на 13.12.2024.

Цією ж ухвалою запропоновано позивачу надати до суду додаткові докази по справі.

На виконання вказаної ухвали позивачем було направлено до суду докази на підтвердження зайняття підприємницькою діяльністю до вступу на військову службу по мобілізації, а також витяг з наказу про зарахування до списків особового складу військової частини.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ураховуючи клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, а також клопотання відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд з огляду на вимоги частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 13.12.2024 ухвалено подальший розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Представником позивача було подано додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що у правовідносинах, які виникають з розміщення вивісок у місті Києві, Управління з питань реклами не виступає дозвільним органом у розумінні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Положення Типових правил розміщення зовнішньої реклами передбачають усталене правило щодо вивісок, які не відповідають зазначеним вимогам, а саме: не допущення їх розміщення, а у разі розміщення - такі вивіски підлягають демонтажу. Подання повідомлення про розміщення вивіски не є заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами в розумінні Закону № 2806-IV, оскільки правова природа дозволу є іншою, ніж у повідомлення. Повідомлення про відповідність вивіски вимогам Порядку розміщення вивісок у місті Києві, що подається суб`єктом господарювання до Управління не надає права на провадження певного виду господарської діяльності, оскільки такий суб`єкт господарювання здійснює господарську діяльності згідно обраного ним КВЕД, має беззаперечне право на провадження обраного виду господарського діяльності в незалежності від розміщення вивіски.

Управління з питань реклами не надає дозвіл, а виступає координатором, на підставі положень Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067.

Крім того зазначає, що у процесі розгляду поданого повідомлення Управлінням вчиняються юридично нейтральні дії шляхом прийняття документу, який фіксує відповідний стан - це лист-повідомлення до суб`єкта господарювання, який відповідає принципу «якість закону» (quality of law), оскільки складений з дотримання вимог: чіткості, точності, недвозначності, зрозумілості, узгодженості, доступності, виконуваності, передбачуваності і послідовності.

Невід`ємною частиною вищевказаного листа-повідомлення до суб`єктів господарювання про результати розгляду є фіксування його юридично закріпленим інструментом діяльності суб`єкта владних повноважень, що передбачено п. 5.16 Положення про Управління з питань реклами, яким є відповідний наказ, який не є документом дозвільного характеру в розумінні Закону № 2806-IV і не може ототожнюватись із дозволом на розміщення зовнішньої реклами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

14.12.2023 Київською міською радою було прийнято рішення № 7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року № 224/2446.

Позивач вважає, що вказаним рішенням встановлюється вимога до осіб, які встановили, або мають намір встановити вивіску, подати повідомлення (заяву) з певними додатками через центр надання адміністративних послуг, з метою отримання рішення робочого (дозвільного) органу, яким визначено Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у вигляді наказу про відповідність / невідповідність розміщення вивіски вимогам Порядку. А тому, не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся з цією позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. (ст. 10 Закону №280/97-ВР).

Частиною 1 статті 73 Закону №280/97-ВР передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 20 Закону «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Стаття 10 цього ж закону визначає, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

А самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами (ч. 1 ст. 40 Закону № 2807-IV).

Статтею 31 Закону № 2807-IV визначено, що нормування у сфері благоустрою населених пунктів здійснюються з метою формування сприятливого для життєдіяльності людини середовища, в умовах якого забезпечуються захист довкілля, санітарне та епідемічне благополуччя населення, шляхом розроблення комплексу взаємопов`язаних норм і правил, якими визначаються взаємопогоджені вимоги до об`єктів благоустрою.

Відповідно до статті 21 вказаного Закону до елементів (частин) об`єктів благоустрою, відносяться, в тому числі, малі архітектурні форми.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил (ч. 2 ст. 21 Закону № 2807-IV).

Статтею 34 Закону № 2807-IV визначено, що Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва, пунктом 13.1 розділу XIII «Розміщення та утримання малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності» яких визначено, що порядок розміщення вивісок та табличок, визначений Порядком розміщення вивісок у місті Києві, затвердженим окремим рішенням Київської міської ради.

Також, відповідно до пункту 2 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» визначено додаткове право Київської міської ради, пов`язане зі здійсненням містом Києвом столичних функцій - встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Частиною 2 статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15 січня 1985 року, ратифікованої Україною 15 липня 1997 року визначено, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Таким чином, суд зазначає, що вирішення питань про затвердження Порядку розміщення вивісок у місті Києві є виключною компетенцією Київської міської ради.

Частиною 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР передбачено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, комерційне (фірмове) найменування, торговельну марку, що правомірно використовується цією особою, належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, на якому розміщено власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу до такого приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до п. 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила) вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб?єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відповідно до п. 48 Типових правил, вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Пунктом 49 Типових правил визначено, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.

Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.

Вивіски, які не відповідають зазначеним вимогам не допускається розміщувати, а розміщені - підлягають демонтажу.

З метою врегулювання правовідносин у сфері розміщення вивісок у місті Києві, встановлення чіткої процедури розміщення вивісок, збереження автентичності історичного середовища та привабливості міста відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи містобудування», «Про рекламу», «Про благоустрій населених пунктів», рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою м. Києва» Київською міською радою було прийнято рішення №224/2446 «Про затвердження порядку розміщення вивісок у місті Києві».

Вказаний Порядок регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням вивісок у м. Києві, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру розміщення вивісок та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, що виникають у процесі розташування вивісок на території м. Києва, регламентує загальні вимоги до вивісок, а також порядок контролю за дотриманням вимог цього Порядку.

Порядок розроблений з метою забезпечення благоустрою, захисту культурних та майнових інтересів територіальної громади м. Києва, юридичних і фізичних осіб, у власності чи користуванні яких є будинки, будівлі, споруди, на яких розміщуються вивіски, поліпшення зовнішнього вигляду міського середовища та врегулювання порядку розміщення вивісок.

Порядок є обов`язковим для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та відомчого підпорядкування, а також фізичними особами, що здійснюють розміщення вивісок на території м. Києва.

Розділом ІІ Порядку встановлені вимоги до вивісок, а розділом ІІІ передбачений порядок розміщення вивісок.

Так, згідно з цим порядком, фізичні та юридичні особи зобов`язані розміщувати вивіски із дотриманням вимог цього Порядку та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 3.2. Порядку визначено, що особа, яка має намір встановити вивіску, повинна подати до центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації за місцем розміщення об`єкта повідомлення про місце та дату розміщення вивіски у трьох примірниках. На кожному з примірників уповноважений представник центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації ставить відмітку з датою отримання повідомлення. Перший примірник з відміткою повертається особі, яка звернулася, другий передається робочому органу для реєстрації, третій примірник передається комунальному підприємству «Київреклама» (далі - КП «Київреклама») для контролю.

Також згідно Порядку разом із заявою про розміщення вивіски передбачено подання вичерпного переліку документів.

Відповідно до п. 3.7.2. Порядку, робочий орган приймає рішення про відповідність/невідповідність вивіски вимогам Порядку протягом 10 (десяти) робочих днів з дня одержання заяви та документів.

Рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446, зокрема, затверджено зміни до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, виклавши його в новій редакції. При цьому, як вбачається з п. 1 Рішення, зміни затверджено шляхом викладення в новій редакції.

Вказаним рішенням передбачені вимоги до розміщення вивіски, порядок розміщення вивісок, контроль за дотриманням Порядку та відповідальність за його порушення та підстави Демонтаж вивісок, розміщених з порушенням вимог.

Так, розділом ІІІ Порядку розміщення вивісок передбачено, що особи зобов`язані розміщувати вивіски із дотриманням вимог цього Порядку та інших нормативно-правових актів.

Особа, яка встановила або яка має намір встановити вивіску, або її уповноважений представник подає у письмовій формі через центр надання адміністративних послуг або в електронній формі через вебсторінку робочого органу повідомлення про розміщення вивіски (далі - повідомлення) з доданими до нього документами.

У разі відтворення на вивісці комерційного (фірмового) найменування таке комерційне (фірмове) найменування зазначається в повідомленні.

Повідомлення з доданими до нього документами не подається у разі, якщо особа встановила або має намір встановити конструкцію у вигляді таблички, на якій міститься інформація про повне зареєстроване найменування, години роботи та номер телефону такої особи або інформація, що ідентифікує робоче місце нотаріуса відповідно до Закону України "Про нотаріат" з дотриманням вимог пунктів 2.1.6 та 2.2.8.

Крім того, п.п. 3.3. Порядку передбачено, що до повідомлення додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску, завірена заявником належним чином;

- копія документа, що засвідчує право використовувати торговельну марку в разі її відтворення на вивісці;

- копія документа, що посвідчує право зайняття відповідною діяльністю (у разі відтворення на вивісці виду діяльності особи);

- копія технічного паспорта на приміщення (будинок, будівлю, споруду), або витяг з нього, який дає можливість визначити зовнішні межі на фасаді будівлі, які відповідають межам приміщення, що належить особі на праві власності / користування (не додається, у разі, якщо особі належить весь будинок, будівля, споруда);

- копія паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності (у разі розміщення вивіски на тимчасовій споруді для провадження підприємницької діяльності);

- чіткий кольоровий знімок розміром не менше 10 х 15 см, що дає можливість визначити місце розміщення вивіски;

- комп`ютерний макет місця розміщення з вивіскою;

- ескіз вивіски, який містить інформацію, що на ній відображена, та визначає основні характеристики вивіски: вид (тип) вивіски, її габаритні розміри, відстані від місць кріплення на фасаді до зовнішньої поверхні вивіски, підсвічування (за наявності), матеріали, з яких виготовлено вивіску.

Водночас, суд зазначає, що чинним законодавством заборонено вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок.

Зокрема, в розумінні статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" вивіска є малою архітектурною формою, що є однією із складових елементів об`єктів благоустрою населеного пункту.

Вимоги щодо благоустрою території населеного пункту, відповідно до частини 1 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", встановлюються Правилами благоустрою території населеного пункту (далі - Правила). Вказаною нормою передбачено, що Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до частини 2 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила включають, серед іншого, порядок розміщення малих архітектурних форм.

Поряд з тим, у частині 3 вказаної статті передбачено, що Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Крім того, як зазначалось вище, відповідно до п. 48 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Отже, чинним законодавством не передбачено необхідності подання суб`єктом господарювання повідомлення про розміщення вивіски, як передбачається у розділі III Порядку розміщення вивісок у місті Києві, що, в свою чергу, породжує нові документи дозвільного характеру або адміністративні послуги.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються, зокрема, необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види.

Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності затверджено Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», яким забороняється вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.

Суд також звертає увагу, що згідно вимог ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV) державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності (далі - державна регуляторна політика) - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Одним із принципів державної регуляторної політики згідно вимог ст. 4 Закону № 1160-IV є доцільність, тобто обґрунтована необхідність державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми.

Суд враховує, що згідно листа від 21.09.2023 № 3730/20-23 Державна регуляторна служба України за наслідками опрацювання проєкту рішення Київської міської ради "Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446" вказала, що встановлення необхідності подання суб`єктом господарювання повідомлення про розміщення вивіски, як передбачено у розділі ІІІ проекту Порядку розміщення вивісок у м. Києві, породжує нові документи дозвільного характеру або адміністративні послуги. А тому зроблено висновок, що проєкт рішння не узгоджується з вимогами ст. 4 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оскільки порушує принцип доцільності державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, тобто обгрунтованої необхідності державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми.

Закон України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" не встановлює вимог щодо обов`язкового врахування пропозицій уповноваженого органу щодо удосконалення проекту відповідно до принципів державної регуляторної політики та повідомлення про це Державної регуляторної служби України. Рішення щодо їх врахування приймається постійною комісією, до сфери відання якої належить супроводження розгляду проекту регуляторного акта у відповідній раді, та депутатами відповідної ради під час представлення проекту регуляторного акта на пленарному засіданні сесії.

Разом із тим суд зазначає, що органи місцевого самоврядування можуть врегульовувати лише ті питання, регулювання яких віднесено до їх повноважень, та лише в тому обсязі, що не суперечить вимогам чинного законодавства України.

При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач стверджує, що відповідь Управління за результатами розгляду повідомлення, яка надається у формі наказу (виключний спосіб оформлення рішень в межах покладених завдань та функцій) не є документом дозвільного характеру в розумінні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Проте, суд зазначає, що сама суть подання повідомлення про розміщення вивіски з доданими до нього документами передбачає в результаті його розгляду прийняття позитивного наказу саме про відповідність вивіски вимогам Порядку, а в разі невідповідності вивіски вимогам Порядку - наказу про невідповідність, що тягне за собою наслідки, передбачені п.п. 5.1.1. розділу V Порядку оскаржуваного рішення, у вигляді демонтажу вивісок, розміщених з порушенням вимог.

Отже, на думку суду, вимоги п.п. 3.2-3.6 розділу ІІІ Порядку розміщення вивісок у м. Києві, породжують нові документи дозвільного характеру або адміністративні послуги.

В контексті вищевикладеного, суд зазначає, що положення п.п. 3.2-3.6 розділу ІІІ Порядку, затвердженого оскаржуваним рішенням вказують на їх очевидну протиправність, оскільки встановлюють додаткові обмеження, обов`язки та вимоги для суб`єктів господарювання, які не передбачені чинним законодавством та відповідно встановлюють відповідальність за невиконання вимог цього порядку, що свідчить про порушення принципу доцільності державної регуляторної політики.

При цьому судом враховується, що рішенням від 14.12.2023 № 7572/7613 було внесено зміни до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446" шляхом викладення його в новій редакції.

У зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати протиправними та нечинними пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 розділу ІІІ Порядку розміщення вивісок у м. Києві, в редакції, затвердженій рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613.

Водночас, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про скасування спірного рішення повністю, оскільки позивачем, окрім встановлених спірними пунктами вимог, не наведено підстав та обґрунтувань протиправності такого рішення в цілому.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність порушеного права позивача та ненадання позивачем конкретних доказів такого порушення, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач є засновником та керівником ТОВ «Юкрейніан проджект менеджмент», яке зареєстроване в місті Києві. Як вбачається з пояснень позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою як особа, яка має намір встановити вивіску на території міста Києва, що прямо передбачено п.п. 3.2. розділу ІІІ Порядку оскаржуваного рішення та, з огляду на проходження ним військової служби по мобілізації, тимчасово обмежений у можливості здійснювати підприємницьку діяльність.

Водночас, на думку суду, вказані обставини не позбавляють права позивача на звернення до суду з цією позовною заявою.

Враховуючи часткове задоволення позову, подання позову за допомогою підсистеми "Електронний суд", з огляду на вимоги ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору, сплачені позивачем при зверненні до суду, в сумі 484,48 грн

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та нечинними пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 розділу ІІІ Порядку розміщення вивісок у м. Києві, в редакції, затвердженій рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36 ).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.