Справа № 182/2422/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року м.Дніпросправа № 182/2422/24 2-а/0182/65/2024

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року у справі № 182/2422/24 (2-а/0182/65/2024) (суддя Кобеляцька-Шаховал І.О.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Нікопольського РУП майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора ВРПП Нікопольського РУП майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича (далі - відповідач) про скасування постанови від 05.09.2023 ГБВ № 420728 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП,якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.. Також позивач просив поновити строк звернення до суду.

Позивач в позовній заяві вказував, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі вказує, що в поданій позовній заяві було зазначено, що оскаржену постанову позивачу одразу не видали. Оскільки він нічого не бачить, то самостійно прочитати постанову позивач не міг, працівник поліції її не зачитував. По пошті постанову не отримував. Про наявність штрафу позивач дізнався коли у нього було заблоковано картку, тому звернувся до виконавчої служби. 26.04.2024 в приміщенні Нікопольського відділення Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пономаренко С.В. отримав копію оскарженої постанови, і на протязі 5 днів - 01 травня 2024 року звернувся до суду першої інстанції. Вказане також було зазначено в позовній заяві.

Відповідачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві відповідач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та ухвалив вірне рішення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 05 вересня 2023 року інспектором ВРПП Нікопольського РУП майором поліції Ликовим О.А. було винесено постанову ГБВ № 420728 у справі про адміністративне, правопорушення передбачене ст.183 КУпАП,якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн..

За фабулою постанови, 05.09.2023 о 16 год. 13 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Нікополь, вул. Княжа, буд.99/12, кімната 3, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції на лінію « 102», вказавши, що сусід в кімнати № 6, залізною монтировкою стукає у вхідні двері його кімнати, хоча насправді такого факту не було, тим самим вчинив правопорушення.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Позивач, вважаючи постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що у позовній заяві позивач просив визнати причину пропуску поважною та поновити йому строк звернення до суду. При цьому, відповідного клопотання з зазначенням поважності строку пропуску позивачем надано не було, як і не було в самій позовній заяві викладено причини поважності пропуску звернення до суду. Тому, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без задоволення, у зв`язку із пропуском звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Щодо відмови у задоволенні позовних вимог саме з підстав пропуску строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач в позовній заяві вказав причини пропуску строку звернення до суду та просив поновити його.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Нікопольського РУП майора поліції Ликова Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до приписів частин 3-4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З аналізу зазначених процесуальних норм можна дійти висновку, що навіть якщо на етапі відкриття провадження суд визнав причини пропуску строку поважними, він може переглянути цей висновок у подальшому, якщо з`являться нові обставини або суд дійде іншого переконання. У такому випадку, за відсутності інших поважних причин, суд також залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що відмова у задоволенні позову по суті означає, що суд розглянув вимоги та дійшов висновку, що вони є необґрунтованими або незаконними.

Тому рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку звернення до суду, є помилковим та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.183 КУпАП, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ч.1 ст.183 КупАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ч.2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, відповідачем до суду не було надано доказів, визначених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, хоча з матеріалів справи встановлено, що відповідач отримав примірник позовної заяви та належним чином був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.9). Таких доказів до суду апеляційної інстанції також надано не було.

Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, не є доказом правопорушення у розумінні положень КУпАП та КАС України, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не спростував доводів позивача та не довів правомірності спірно постанови.

З огляду на у, колегія суддів приходить висновку про те, що постанова від 05.09.2023 ГБВ № 420728 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, відповідно, провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно позивача слід закрити.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року у справі № 182/2422/24 (2-а/0182/65/2024) - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову прийняту інспектором ВРПП Нікопольського РУП майором поліції Ликовим Олексієм Анатолійовичем від 05 вересня 2023 року ГБВ № 420728 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. на ОСОБА_1 .

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак