Справа № 580/2547/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 березня 2025 року Справа № 580/2547/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/2547/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ не зазначає), п`ятого відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, постановив ухвалу.

10.03.2025 вх.№12049/25 представник позивача адвокат Петренко Олеся Миколаївна (ордер серії АВ №1188265) у позовній заяві просить:

- визнати протиправним та скасувати протокол Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.02.2025 №35 у частині відмови у наданні ОСОБА_1 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п.5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Ухвалою від 14.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві п`ять днів з дати отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до довідки про доставку копію ухвали представник позивача - адвокат отримала 15.03.2025, проте станом на 25.03.2025 позивачем недоліки, що зазначені в ухвалі суду від 14.03.2025 не усунуті.

Усупереч вимог ч.7 ст.161 КАС України оскаржений індивідуальний акт Комісії не наданий, проте у позові стверджує: у повідомленні від 26.02.2025 №5/1/25/867 причиною відмови є ненадання документів, що підтверджують право на відстрочку або копій таких документів, засвідчених в установленому порядку, що зазначені у переліку згідно з додатком 5 постанови КМУ від 16.05.2024 №560; у військово-обліковому документі, що дійсний до 07.02.2025 тип відстрочки - п.5 ч.1 ст.23.

Матеріали адміністративного позову містять документ з описом вкладення від 03.02.2025 до листа через Укрпошту про інформування відповідача - п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), проте відомості про отримання обраними відповідачами кореспонденції матеріали справи не містять.

Призовники можуть отримати відстрочку від строкової служби, військовозобов`язані від служби за призовом під час мобілізації (висновки Верховного Суду у постанові 26 жовтня 2023 року у справі №260/3428/22). Верховний Суд ураховує, що Верховним Судом у постановах від 17 серпня 2023 року у справі № 380/7792/22 та від 31 серпня 2023 року у справі № 380/572/23, від 19 вересня 2023 року у справі №160/14641/22 сформовано правовий висновок, відповідно до якого той факт, що Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» не містить обмежень права вільно залишати територію України в умовах правового режиму воєнного стану, не означає, що такі обмеження не можуть застосовуватися на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які є спеціальними для цього періоду. Мобілізація по своїй суті є логічним продовженням обов`язкового призову на строкову військову службу, яка під час дії воєнного стану не проводиться. Наявність такої відстрочки не звільняє позивача від виконання військового обов`язку в частині таких складових як от приписка до призовних дільниць; виконання військового обов`язку в запасі; дотримання правил військового обліку, як і від вірогідності бути залученим до виконання робіт, що мають оборонний характер в особливий період під час правового режиму воєнного стану. Право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не є тотожним з правом на перетин державного кордону в умовах воєнного стану. Враховуючи першочерговий пріоритет публічного інтересу, обумовлений безпрецедентним масштабом загрози для суверенітету та незалежності України, Суд дійшов висновку, що спосіб реалізації державою у тих умовах прав, свобод та інтересів її громадян визначався потребою мобілізації оборонних людських та матеріальних ресурсів для забезпечення захисту державності, а тому є співмірним із застосованим до позивача обмеженням та не є свавільним. Зазначені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17 липня 2023 року у справі № 380/7792/22, від 31 серпня 2023 року у справі № 380/572/23, від 19 вересня 2023 року у справі №160/14641/22.

Верховний Суд у справі №826/16958/17 ЄДРСР 77537724 зазначив: якщо від наявності доказу залежить визначення предмета спору та підтримання позивачем відповідних вимог, позивач не може перекладати на суд власний обов`язок визначитися з предметом спору.

Верховний Суд у справі № 580/4217/24 адміністративне провадження № К/990/28630/24 застосував висновки ВС у справах № 520/11767/23, № 640/36713/21, зазначивши: надані процесуальним законодавством особі права кореспондуються із передбаченим обов`язком добросовісно ними користуватися (ЄДРСР 122226765). Правові висновки із вказаного питання були викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21, відповідно до яких саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 45, частині восьмій статті 139, частині першій статті 144, пункті 5 частини першої статті 145, статті 149 КАС України (п.28 у постанові ВС від 10 жовтня 2024 року у справі № 580/4217/24 ЄДРСР 122226765).

ВПВС у справі № 990/150/23 у п.28 постанови зазначає: реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту; п.33 - звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права; п. 37 зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст.121 КАС України).

Керуючись статтями 2, 9, 44, 80, 241- 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків - надати додатково п`ять днів з дати отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвал від 14.03.2025, 25.03.2025 позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали направити представнику позивача, позивачеві.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА