Справа № 494/2402/24
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Березівський районний суд Одеської області
24.03.2025
Справа № 494/2402/24
Провадження № 2-а/494/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря Антонишиної І.С.,

представника позивача Волкова О.Л.,

представника відповідача - Тимчук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Березівський відділ державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про скасування постанови №894 від 06.08.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №894 від 06.08.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 12.12.2024 року адвокатом, який діє в його інтересах, від Березівського міжрайонного ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) отримано постанову про відкриття виконавчого провадження відносно нього та постанову №894 від 06.08.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Позивач вказав, що вищевказану постанову взагалі не отримував від ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дізнався про неї саме 12.12.2024 року, також адміністративні матеріали, на підставі яких винесено постанову у нього взагалі відсутні, не надавалися йому співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього не повідомлявся, та взагалі не викликався для оформлення належного військово-облікового документу та для перевірки його наявності. У зв`язку з вищевказаним позивач просить скасувати вищевказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст 210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 30.12.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

27.12.2024 року представник позивача також подав до суду клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, вказав, що оскаржувану постанову отримав поштовим листом лише 12.12.2024 року, що призвело до пропущення строків звернення до суду.

В матеріалах справи міститься супровідний лист Березівського ВДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого, направлено на ім`я представника позивача оскаржувану постанову від 06.08.2024 року №894, саме 11.12.2024 року (а.с.18).

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до висновку, про поновлення позивачу строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні 24.03.2025 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.03.2025 року заперечував проти позову, з підстав зазначених у відзиві на позов з додатками (а.с.34-50).

Також, 20.01.2025 року на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що вважає наведені позивачем доводи та аргументи щодо безпідставності та необґрунтованості постанови про накладення адміністративного стягнення №894 від 06.08.2024 року такими, що не відповідають дійсності. 20.04.2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 запропоновано військовозобов`язаному ОСОБА_1 отримати повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 29.04.2024 року, однак від її отримання відмовився, про що складено відповідний акт. Також позивачу пропонувалось 05.08.2024 року отримати повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.08.2024 року, від отримання якої останній знову відмовився, про що також складено акт. Крім того, на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлялась постанова про накладення на нього адміністративного стягнення №894, проте 06.09.2024 року поштове повідомлення повернулось з відміткою про неможливість його вручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 19.05.2024 року набрали чинності зміни до ст.ст.210 та 210-1 КУпАП, так за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку вчинене в особливий період на особу може бути накладено штраф від 17000.00 грн. до 25500.00 грн. Вважає, що постанова №894 від 06.08.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у передбаченому чинним законодавством України порядку, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши сторони у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КАС України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Судом встановлено, що 06.08.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №894 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000.00 гривень (а.с.14).

Згідно оскаржуваної постанови, 05.08.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , в порушення вимог частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пункт 49 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, не надав уповноваженим працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 свій військово-обліковий документ, що призвело до адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Окрім цього, ОСОБА_1 на розгляд справи 06.08.2024 року о 14:00 годині не з`явився, пояснення та докази, щодо наявності об`єктивних обставин відсутності військово-облікового документу не надав та в електронній формі не представив, клопотання про відкладення розгляду справи з об`єктивних обставин до ІНФОРМАЦІЯ_1 не подав.

Так, згідно частини 3 статті 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом також встановлено, що згідно акту про відмову від підпису та отримання повістки з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.04.2024 року та акту відмови від отримання повістки від 05.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 двічі відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43,45).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 знав про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки це підтверджується матеріалами справи.

Посилання позивача, що він не отримував повістку, за наявності вищевказаних доказів , а саме актів про відмову від отримання повісток, суд розцінює як такі, що вручені належним чином.

Судом враховано, що постанова 894 від 06.08.2024 року оскаржується позивачем з підстави його неповідомлення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення належного військового-облікового документу.

Таке посилання позивача є безпідставним, оскільки у матеріалах справи містять акти про відмову ОСОБА_1 про отримання повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, як вбачається з військово-облікового резерву (а.с.47), останній уточнив дані 31.10.2024 року та на вказану його адресу надсилався конверт з постановою, який повернувся за закінченням терміну зберігання (а.с.49).

Таким чином, суд вважає, що позивач, достовірно знаючи про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чого ним зроблено не було, та у зв`язку з чим, допустив порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За наведених обставин, суд вважає, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, прийнятим належним суб`єктом у межах його компетенції, на підставі, у межах повноважень та у визначений законом спосіб, із дотриманням належної процедури, а накладене відповідачем адміністративне стягнення обране у виді та розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що не спростовано позивачем.

Відповідно до "Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки" затвердженого постановою КМУ № 154 від 23.02.2022, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Відповідно до пункту першого частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до пункту першого частини 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Аналізуючи положення статей 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що обов`язок з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах покладається на військовозобов`язаних.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази, надані сторонами по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Отже, суд вважає, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, позовні вимоги є та такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Березівський відділ державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про скасування постанови №894 від 06.08.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Березівський відділ державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) (вул. М.Грушевського, 10, м. Березівска Одеської області, ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.03.2025 року.

Суддя І.А. Римар