Справа № 761/40668/24
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Ганечко О.М., Собків Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головним управлінням ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), у якому просив скасувати постанову постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 16.10.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2024 позов задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що законодавством не встановлено обов`язковість забезпечення торговцем способу безготівкових розрахунків виключно з використанням платіжного терміналу та передбачено, а не виключено використання електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв. Докази відсутності інших пристроїв, які дозволяють ТОВ «Базис Кейс» здійснювати розрахунок за продаж товарів в безготівковий формі матеріали справи не містять. Представником відповідача не були спростовані доводи позивача щодо наявності у ТОВ «Базис Кейс» здійснення розрахунків за допомогою відповідних застосунків (електронних платіжних систем), QR кодом. Матеріали справи не свідчать і про наявність обставин, з якими чинні норми КУпАП передбачена відповідальність посадової особи суб`єкта господарювання за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що у кіоску за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 40 (прим. 1), що належить ТОВ «Базис Кейс», директором якого є ОСОБА_1 не забезпечено можливості здійснення безготівкових розрахунків за продані товари, чим порушено пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)» (далі - Постанова № 894). При цьому, позивач протягом року вже притягався до відповідальності за аналогічне порушення, а тому позивачем допущено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 163-15 КУпАП.

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 01.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив додаткові пояснення. Вказав на безпідставність доводів відповідача про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки надана Головним управлінням ДПС у м. Києві разом з відзивом на позовну заяву постанова про накладення адміністративного стягнення від 24.04.2024 щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 163-15 КУпАП в оскаржуваній постанові від 23.09.2024 не згадується.

Ухвалою від 11.03.2025 призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що 30.09.2024 Головним управлінням ДПС у м. Києві Державної податкової служби України за результатами проведення фактичної перевірки складено Акт, відповідно до якого в діяльності ТОВ «Базис Кейс» виявлено порушення п. 1 Постанови № 894 від 29.07.2022.

Протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 не складався по причині відсутності останнього на місці на момент завершення перевірки.

ОСОБА_1 був запрошений для складання протоколу про адміністративне правопорушення до Головного управління ДПС у м. Києві листом №80050/6/26-15-07-07-01-08 від 01.10.2024, який було надіслано на податкову адресу ОСОБА_1

10.10.2024 посадовою особою ГДІ ГУ ДПС у м. Києві Чехуном Б.Е. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно посадової особи (директора) ТОВ «Базис Кейс» ОСОБА_1 щодо порушення порядку здійснення розрахунків, а саме: при проведенні фактичної перевірки кіоску за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 40 (прим. 1), що належить ТОВ «Базис Кейс» встановлено, що не забезпечено перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги). Платіжний термінал відсутній, чим порушено п. 1 Постанови № 894.

Примірник протоколу надіслано на податкову адресу ОСОБА_1

16.10.2024 відповідачем складено постанову, якою директора ТОВ «Базис Кейс» ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Позивач не погодився із постановою від 16.10.2024 та звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо наявності у ТОВ «Базис Кейс» можливості здійснення розрахунків за допомогою відповідних застосунків (електронних платіжних систем), QR кодом. Матеріали справи не свідчать про наявність обставин, з якими чинні норми КУпАП передбачена відповідальність посадової особи суб`єкта господарювання за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.41 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 234-2 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам податкових органів у проведенні перевірок (стаття 188-23).

Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури визначено Законом України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року № 1591-IX (далі - Закон № 1591-IX), який встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності; права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України.

Статтею 1 Закону № 1591-IX визначено, що безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів.

Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом.

Згідно з частиною 28 статті 38 Закону № 1591-IX торговці зобов`язані забезпечувати можливість здійснення безготівкових розрахунків за продані товари (надані послуги), у тому числі за допомогою електронних платіжних засобів та/або платіжних застосунків, та/або платіжних пристроїв. У разі надання можливості здійснювати безготівкові розрахунки за продані товари (надані послуги) за допомогою електронних платіжних засобів, що використовуються в платіжних системах, торговці зобов`язані забезпечувати можливість здійснення таких розрахунків з використанням електронних платіжних засобів не менше трьох платіжних систем, однією з яких є багатоемітентна платіжна система, створена резидентом України.

Відповідно до частини 29 статті 38 Закону № 1591-IX терміни, до настання яких торговці мають забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови № 894 встановлено, що торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно:

1) з 1 січня 2023 року - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

2) з 1 січня 2024 року - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення від 5 до 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

3) з 1 січня 2025 року - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 5 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

4) з 1 січня 2026 року - торговці - фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої групи, торговці, які здійснюють торгівлю з використанням торгових автоматів, виїзну (виносну) торгівлю, продаж власноручно вирощеної або відгодованої продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час перевірки було встановлено, що суб`єкт господарювання здійснює реалізацію тютюнових виробів та продуктів харчування виключно за готівковий розрахунок.

В спростування такого висновку відповідача позивач подав заяву про внесення змін до Договору надання послуг еквайрингу АТ «Ощадбанк» (індивідуальної частини) №9109-113630 від 09 квітня 2024 року.

Однак, перевірка проводилася в кіоску, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 40 (прим. 1), а в п. 2 заяви в графі «Адреса Торгової точки Торговця» відсутня інформація щодо даної адреси.

Тобто, надана позивачем заява не стосується торгової точки, на якій була проведена перевірка та було виявлено порушення.

Крім того, Договір надання послуг еквайрингу за іншими адресами не підтверджує факт встановлення пристрою, що забезпечує можливість здійснення безготівкових розрахунків за продані товари за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 40 (прим. 1).

Також, позивачем було надано, виданий ним як директором ТОВ «Базис Кейс», наказ «Про забезпечення виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29 липня 2022 року» від 02 квітня 2024 року № 4-од з Додатком № 1, яким, зокрема, зобов`язано касирів та менеджерів Товариства приймати безготівкові розрахунки за продані товари та інформувати покупців про можливість безготівкової оплати за товар.

Проте, в Додатку № 1 до Наказу від 02 квітня 2024 року № 4-од також відсутня адреса торгової точки, на якій була проведена перевірка та було виявлено порушення - м. Київ, вул. Ревуцького, 40 (прим. 1).

Таким чином, в матеріалах даної адміністративної справи відсутні будь-які докази використання пристроїв, які дозволяють ТОВ «Базис Кейс» здійснювати розрахунок за продаж товарів в безготівковий формі за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 40 (прим. 1).

Аналіз положень статті 163-15 КУпАП свідчить, що передбачено накладення штрафу саме на посадову особу юридичної особи.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі також - Єдиний державний реєстр) створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Перелік відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначений у ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону такі відомості включають у себе відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, визначений у ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що саме ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Базис Кейс». Водночас, матеріали справи не містять доказів протилежного.

Відповідно до ч. 2 ст. 163-15 КУпАП дія, передбачена частиною першою цієї статті (порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів), вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідній графі протоколу вказано, що позивач притягався до адміністративної відповідальності за таке ж правопорушення.

Відповідачем було надано постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.04.2024, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП та накладено штраф у сумі 3400,00 грн.

У вказаній постанові зазначається, що розглянувши протокол від 17 квітня 2024 року № 1606 і додані до нього матеріали справи про адміністративні правопорушення: акт фактичної перевірки реєстраційний № 29334/26/15/07/45383999 від 05.04.2024, встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари, чим порушив п. 1 Постанови № 894.

Колегія суддів звертає увагу, що штрафна санкція у розмірі 3400,00 грн за вищезазначеною постановою від 24.04.2024 була сплачена 01.05.2024, що підтверджується квитанцією від 01.05.2024 № РТНН-МОВС-3701-М7ХТ.

Таким чином, висновок відповідача про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про правомірність та відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови від 16.10.2024.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 48, 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в м. Києві задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.М. Ганечко

Я.М. Собків