Справа № 480/2327/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
25 березня 2025 року Справа № 480/2327/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Прилипчук О.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить:
Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 , його відокремленим підрозділам, органам і установам, що знаходяться в його підпорядкуванні, його посадовим особам вчиняти будь - які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, зокрема здійснювати процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у тому числі оповіщення повістками, відправлення до місця проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі.
Заява мотивована тим, що заявник працює в Зарічному районному суді м. Суми на посаді завідувача сектору інформаційних технологій та захисту інформації та забезпечує функціонування автоматизованої системи діловодства суду, захист інформації, та інше згідно посадових обов`язків.
Згідно з чинним законодавством в умовах воєнного стану він з 2022 року був заброньований від призову на військову службу на термін до кінця мобілізації.
Оскільки за старим висновком ВЛК 1994 року заявник був обмежено придатним до військової служби, за оновленим правилами зобов`язаний пройти повторне ВЛК у термін до 31.03.2025р., що і почав робити у добровільному порядку по електронному направленні від 05.02.2025р. №2381825, початок проходження з 10.02.2025р.
Проходження ВЛК відбувалося за адресою, вказаному в направленні.
Проте, зазначає, що оскільки процедура комісії організована незадовільно, у т.ч. половина лікарів приймає у кращому випадку 2 дні на тиждень, була потреба зібрати велику кількість результатів обстежень та пройти дообстеження, у т.ч. стаціонарні, закінчити проходження вдалось в термін орієнтовно 18 березня (невідома точна дата винесення рішення, оскільки не ознайомлений з результатами ВЛК).
За цей час законодавчо термін проходження ВЛК було продовжено до травня місяця.
Разом з тим, в системі РЕЗЕРВ+ термін дії бронювання був замінений зі статусу «до кінця мобілізації» на «31.03.2025» - на старий термін останнього дня повторного проходження ВЛК для обмежено придатних та залишається таким.
Зазначене призвело до ситуації, що перебронювати через систему «ДІЯ» неможливо раніше 1 квітня 2025р. в будь-якому випадку (поки не мине термін попереднього бронювання система не дозволяє це зробити), залишається лише шлях паперового бронювання, що потребує військового квитка з відміткою про проходження нового ВЛК.
Разом з тим, після проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 повинен зробити відповідні зміни у військовому квитку, на підставі чого керівник суду має провести наступне бронювання не пізніше 01.04.2025 року.
20.03.2025 року заявник звернувся особисто до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відповідного оформлення військового квитка і отримання довідок про обстеження в стаціонарі лікарні та результат проходження ВЛК, але замість оформлення військового квитка і видачі довідок, заявник безпідставно затриманий на чотири години, військовий квиток був вилучений, про здійснення відповідних записів в ньому нічого не відомо, більш того виписана повістка на 01.04.2025 року для проведення процедури призову (підписувати отримання відмовився).
На думку заявника, вказані дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 носять очевидно протиправний характер, в результаті чого заявник позбавлений права на ознайомлення з постановою ВЛК та права на оскарження цієї постанови, безпідставно виписана повістка про явку в ТЦК на 1 квітня 2025 року на 9-00, вилучено і умисно не видається на руки військовий квиток з відповідними відмітками про ступінь придатності до військової служби з метою позбавити його права на продовження бронювання і призвати в незаконний спосіб на військову службу.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить заяву про забезпечення позову задовольнити.
Згідно з ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Таким чином, суд розглядає заяву у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Так, аналізуючи зміст заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що предметом спору є правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо вилучення у заявника військового квитка та відмова у видачі довідки про проходження ВЛК.
Спірні правовідносини між заявником як військовозобов`язаним, та відповідачем регулюються Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Пунктом 1 частини 1 статті 25 зазначеного Закону визначено, що бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють або проходять службу: в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування на посадах: державної служби категорій "Б", "В", в органах місцевого самоврядування - не більше 50 відсотків кількості військовозобов`язаних цих категорій у зазначених органах.
Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що під час проходження ВЛК для отримання нової відстрочки, ІНФОРМАЦІЯ_5 вчинив дії щодо вручення заявнику повістки на 01.04.2025 про призов на військову службу під час мобілізації та відмовив у поверненні військового квитка та довідки ВЛК.
Так, аналізуючи наведені доводи, суд погоджується із доводами заявника, що якщо ОСОБА_1 буде призвано на військову службу під час мобілізації, то він набуде статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію його права на бронювання та виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь заявника.
Також ОСОБА_1 набуде статусу військовослужбовця та вирішення питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим, оскільки його правовідносини з військовою частиною будуть регулюватись Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу", яким передбачено перелік підстав вже для звільнення з військової служби.
Таким чином, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити виконання рішення суду та унеможливити ефективний захист прав заявника.
Згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
При цьому, суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Водночас, суд зауважує, що забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час, однак, у даному випадку, мобілізація має становити баланс між приватним інтересом мобілізованого та публічним інтересом держави. Віднайти такий баланс можливо лише після розгляду справи по суті та прийняття судового рішення.
Враховуючи вищенаведене та аргументованість мотивів заяви про забезпечення позову, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність збереження існуючого становища учасників справи до набрання законної сили рішенням суду по справі.
Поряд з цим, суд наголошує, що вжиті заходи забезпечення позову у даній справі не можуть призвести до настання негативних наслідків для ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки спрямованні на збереження існуючого становища сторін у справі до винесення остаточного рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно задовольнити та забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 його відокремленим підрозділам, органам і установам, що знаходяться в його підпорядкуванні, його посадовим особам вчиняти будь - які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, зокрема здійснювати процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у тому числі оповіщення повістками, відправлення до місця проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням по справі.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.
Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), його відокремленим підрозділам, органам і установам, що знаходяться в його підпорядкуванні, його посадовим особам вчиняти будь - які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, зокрема здійснювати процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у тому числі оповіщення повістками, відправлення до місця проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі.
У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.А. Прилипчук