Справа № 712/223/25
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/223/25
Провадження № 2а/712/48/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.,

при секретарі Білик О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року адвокат Яцюк М.В., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову від 12.11.2024 року № 2161/М/2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 винесено постанову № 2161/М/2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210- 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено штраф у сумі 25500 тис. грн.

Вказує на те, що в тексті оскаржуваної постанови зазначено, що «розгляд справи призначено на 15 год. 30 хв. 12.11.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №302. Громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у вказаний день не прибув. Клопотань про перенесення розгляду не надходило, на телефонні дзвінки не відповідає…». Зазначив, що Відповідачем було порушено право на захист. Так, 12.11.2024 року перед засіданням щодо розгляду справи адвокат Яцюк М.В. подав заяву на офіційну електронну пошту відповідача про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення для надання правової допомоги. Керівником відповідача даний факт проігноровано і розглянуто протокол щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Таким чином, розгляд справи не було відкладено на підставі заяви захисника, не було відкладено через оголошення повітряної тривоги, належним чином його не було повідомлено про іншу дату засідання. Відтак, порушені права позивача щодо участі в розгляді справи. Надання пояснень та доказів. Також, були порушені права позивача на захист здоров`я та життя через розгляд справи під час оголошеної повітряної тривоги.

Обґрунтовуючи позов, адвокат також вказує на наступні порушення, які, на його думку, допущено під час винесення вказаної постанови: в її тексті не конкретизовано, чи саме відсутність документа чи його непред`явлення стало підставою для притягнення його до відповідальності; відсутні конкретні дані щодо працівника ТЦК, який здійснював перевірку; в постанові немає жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, а саме відмову від пред`явлення або відсутність документа.

Окремо в підтвердження позовних вимог звернув увагу на те, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом на подачу відзиву до суду не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно дост. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, а саме: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом п. 7 вказаного Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Судом встановлено, що офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 11.11.2024 складено протокол № 2161М/24 про адміністративне правопорушення щодо за ч. 3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку з тим, що 11.11.2024 що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу військовозобов`язаного. Зазначене діяння є порушенням вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII зі змінами та абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №2161/М/2024 від 12.11.2024 встановлено, що гр. ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перевірки облікових даних не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 у звязку з його відсутністю, про що був складений протокол. Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.

Таким чином, станом на 12.11.2024 року ОСОБА_1 не мав військово-облікового документа, що є порушенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції, чинній на 12.11.2024.

Доводи позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова складені неуповноваженими особами спростовуються матеріалами справи.

Доводи про те, що ст. 210-1 КУпАП не підлягає застосуванню з огляду на положення примітки до ст. 210 КУпАП є необгрунтованими, оскільки після досягнення 27 річного віку ОСОБА_1 підлягав взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах (відповідно до чинної на той час редакції статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»), з оформленням відповідного військово-облікового документу, але на відповідний облік не став та військово-облікового документу не отримав, а відтак відповідні дані про нього були відсутні у державних реєстрах.

Крім того, судом не встановлено порушення уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, позивачу призначено покарання у виді штрафу в передбаченому розмірі за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до абз. 3 п. 10-1 Додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 ,призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського.

Крім того, абз.4 п.10-1 Правил зобов`язував уточнити протягом 60 днів свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, тобто в термін до 16 липня 2024 року.

Доказів про те, що Позивач отримував військово-обліковий квиток та перебуває на обліку військовозобов`язаних матеріали справи не містять.

Пунктом 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 закріплено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Згідно зст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Оскільки досліджені судом докази свідчать про те, що приймаючи постанову № 2161/М/2024 від 12.11.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу у розмірі 25500 грн., начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 210-1, ст. ст. 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76-79, 90, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.Є. Токова

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .