Справа № 946/931/25
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/931/25
Провадження № 2-а/946/69/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1/740 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 03.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення і стягнення судових витрат, мотивуючи тим, 23.01.2025 позивач під час оновлення облікових даних у мобільному застосунку «Резерв+» (Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів) випадково виявив, що стосовно нього начебто наявні порушення військового обліку. У зв`язку із цим, він особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для з`ясування причин з`явлення у нього в Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів такого статусу, оскільки він фактично правила військового обліку не порушував. Позивачем було вчасно уточнені облікові данні, а саме 27.05.2024 року, що підтверджується Військово-обліковим документом позивача, сформованим в мобільному застосунку «Резерв+». Тобто, жодних порушень правил військового обліку позивачем здійснено не було. 27.01.2025 позивач особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування причин та підстав надання йому статусу наявності порушення правил військового обліку. Відповідачем було повідомлено позивача, що він не з`явився на виклик відповідача у зазначений у повістці час та дату, та у зв`язку із цим відповідачем було подано до поліції звернення стосовно позивача. Позивачем було усно повідомлено відповідачу, що жодна повістка на його ім`я йому не надходила та не вручалася. Відповідачем було повідомлено позивачу, що йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного дня щодо цього питання. Так, позивач з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного дня, але жодних документів чи роз`яснень йому так й не було надано, але повідомлено що йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 03.02.2025 для отримання постанови. Також 28.02.2025 працівником мобілізаційного відділу Державного підприємства «Ізмаїльський морський торгівельний порт», де працює позивач, був переданий позивачу протокол №769 про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 року, що є грубим порушенням відповідачем норм чинного законодавства України щодо процедури оформлення та ознайомлення з цим протоколом та взагалі притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Як вбачається, протокол №769 від 27.01.2025 про адміністративне правопорушень, який складений ТВО начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 , не був підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто позивачем, що підтверджується відсутності його підпису в протоколі. Також протокол не містить підпису позивача у графі щодо роз`яснення прав за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Представник відповідача при складанні протоколу і винесенні постанови не надав позивачу право на ознайомлення з матеріалами справи, подати докази, не було роз`яснено прав, передбачених ст. 63 Конституції України. Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідачем в протоколі не зазначені місце і час вчинення адміністративного правопорушення. Тобто відсутня інформація про те, коли повинен був з`явитися позивач на виклик по повістці та куди саме (дата, час, місце виклику - конкретно в який ТЦК та СП та за якою адресою) та взагалі за якою повісткою (дата, її номер). До того ж, необхідність у зазначені цих даних при складанні протоколу мають важливе значення при вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, якщо припустити, що таке мало місце бути, оскільки відповідно до норм КУпАП передбачені строки накладення адміністративного стягнення. Частиною 7 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Але, через грубе порушення норм КУпАП посадовою особою відповідача при складанні протоколу позивач позбавлений можливості бути обізнаним щодо моменту відліку строків про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, яке на думку відповідача вчинив позивач, а отже позивач позбавлений права на належний захист. Відповідачем в протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення. Так, в протоколі відповідачем зазначено, що позивач не прибув по повістці, чим порушив правила військового обліку, а саме п.1 пп.2 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року. Але, згідно інформації, що міститься на Офіційному порталі Верховної Ради України (www.zakon.rada.gov.ua) назва зазначеної відповідачем постанови Кабінету Міністрів України - «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», в п.1 якої зазначено «Затвердити Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а пп.2 п.1 взагалі відсутній. Тобто, в посиланні відповідача на адміністративне правопорушення, яке на його думку передбачено п.1 пп.2 ПКМУ №1487 від 30.12.2022, є безпідставним та таким, що взагалі не містить будь-якої інформації стосовно будь-яких видів адміністративних порушень. Відповідачем в протоколі не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Відповідач в постанові зазначає наступне: « «27» січня 2025 року о 10 год. 30 хв. пі час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув громадянин ОСОБА_1 . Під час оновлення даних було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває в розшуку за зверненням Е 572908 від 04.12.24 як такий, що не з`явився за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені у повістці, яка була направлена листом «Укрпошти» № 044 від 14.11.2024, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп.2 п.1 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, тим самим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.» Проте, жодної повістки/виклику, листів за таким номером на адресу позивача не надходило, що підтверджується роздруківкою трекінгу з електронного сайту АТ «Укрпошта». Згідно даних трекінгу на сайті АТ «Укрпошта» рекомендоване поштове відправлення № 044 прийнято 20.11.2024 року, 22.11.2024 року прибуло до відділення 68610 м. Ізмаїл, 26.11.2024 року повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання, 30.11.2024 року вручено відправнику. Отже, причина повернення листа «Закінчення встановленого терміну зберігання» не визначається як належне підтвердження оповіщення особи згідно п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, тому позивач не знав про виклик до відповідача, оскільки не був сповіщений належним чином. Отже, постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву від 25.03.2025 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, правом на надання відзиву не скористався.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2025 року від відповідача були витребувані докази, при цьому ухвала не була виконана відповідачем.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 27.01.2025 року ТВО начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , був складений протокол № 769 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 27 січня 2025 року о 10 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув громадянин ОСОБА_1 , під час оновлення даних встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 було подано звернення Е 572908 від 04.12.2024 до органів Національної поліції України, з приводу не прибуття громадянином ОСОБА_1 по повістці, чим було порушено Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп.2, п.1 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, тим самим вчинив правопорушення, та вчинено правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, у протоколі № 769 про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 року не зазначено час та місце не прибуття ОСОБА_1 по повістці.

Також у протоколі відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі зазначено, що від підпису та/або підписання протоколу відмовився у присутності свідків, при цьому протокол не містить прізвища, ім`я та по батькові свідків та їх підпису.

Також відсутній підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому права і обов`язки або відмітка про його відмову від підпису.

03 лютого 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 було прийнято постанову № 1/740 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З постанови № 1/740 від 03.02.2025 року вбачається, що 27 січня 2025 року о 10 год. 30 хв. під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув громадянин ОСОБА_1 . Під час оновлення даних було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває у розшуку за зверненням Е 572908 від 04.12.2024 як такий, що не з`явився за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені у повістці направленої листом «Укрпошти» № 044 від 14.11.24, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп.2, п.1 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, тим самим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, за порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме правила військового обліку, встановлені конкретними нормативно-правовими актами порушено особами, які є призовниками, військовозобовязаними, резервістами.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт неявки позивача за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені у повістці, направленої листом «Укрпошти» № 044 від 14.11.24.

Частиною 7 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Не зазначення в оскаржуваній постанові конкретного строку явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавляє суд можливості перевірити, чи був притягнутий позивач до адміністративної відповідальності в межах строку накладення адміністративного стягнення встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Згідно пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 зазначаючи у постанові № 1/740 від 03.02.2025 року, що позивач порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп.2, п.1 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року не зазначає з якою саме метою, передбаченою пп.2, п.1 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, позивач зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, зазначення у постанові мети явки військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 надає можливість суду перевірити наявність або відсутність підстав для застосування примітки до ст. 210 КУпАП.

Крім цього, суд зазначає, що 27.05.2024 року позивачем були уточнені облікові данні, що підтверджується Військово-обліковим документом позивача, сформованим в мобільному застосунку «Резерв+».

Згідно п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно даних трекінгу на сайті АТ «Укрпошта» рекомендоване поштове відправлення № 044 прийнято 20.11.2024 року, 22.11.2024 року прибуло до відділення 68610 м. Ізмаїл, 26.11.2024 року було повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання, 30.11.2024 року вручено відправнику.

Отже, причина повернення листа «Закінчення встановленого терміну зберігання» не визначається як належне підтвердження оповіщення особи згідно п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, тому позивач не знав про виклик до відповідача, оскільки не був сповіщений належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що позивач не мав умислу на нез`явлення за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірним.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що оспорювана позивачем постанова винесена не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені КУпАП, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову № 1/740 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 03.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 1/740 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 03 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 березня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар