Справа № 560/178/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/178/25
РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Сапач О.С. представників позивача Жовтана А.І., Кузьмука О.П. представника відповідача Гавриляка Р.А.
розглянувши адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" звернулося в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.12.2024 року № 1039/33000703 про застосування штрафних санкцій за проведення розрахункових операцій без видачі та роздрукування відповідного розрахункового документу встановленої форми у сумі 1 104 296 (один мільйон сто чотири тисячі двісті дев`яносто шість) гривень 05 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків свої повноваження щодо проведення фактичної перевірки підприємства перевищило та провело фактичну перевірку незаконно та безпідставно склало Акт фактичної перевірки, який теж є незаконним. Виходячи з цього, висновки фактичної перевірки не створюють юридично значущих наслідків. В матеріалах фактичної перевірки відсутні належні та достовірні докази, які б могли слугувати підставами для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до підпунку 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за проведення розрахункових операцій без видачі та роздрукування відповідного розрахункового документу встановленої форми. Аналітичні матеріали Податкового органу за період з 01.01.2023 року по 30.10.2024 року (з 01.01.2022 по 30.10.2024 року) за своєю суттю є податковою інформацією, не є належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин. Отже вказана інформація не є фактичними даними проведеної перевірки. Факт вчинення правопорушення ґрунтується на припущеннях.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 28.01.2025 р. о 10:00 год. в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду за адресою м. Хмельницький, вул. Козацька, 42.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено фактичну перевірку ДП ПрАТ "Оболонь" "Красилівське" магазин № 3 кафетерій, розташованого за адресою Хмельницька обл.., Волочиськийр-н, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 5. За результатами перевірки вищезазначеної господарської одиниці: складено акт від 28.11.2024 №741/33-00-07-03-РРО/22985686. На підставі вищезазначеного акту та встановлених під час перевірки порушень винесено податкове повідомлення-рішення від 20.12.2024 року № 1039/33000703 1 104 296,05 грн. Зазначає, що Західне МУ ДПС по роботі з ВПП мало законне право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень пункту 19-1.1 ст.19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу. З приводу покликання позивача на те, що перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки (такі дії не можуть вчинятись в рамках фактичної перевірки), позивач жодним належним чином не обґрунтовує своє твердження, не зазначає яка саме норма чинного Закону забороняє здійснювати перевірку попередніх періодів, натомість варто зазначити на положення ПК України, а саме такі Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи. Отже, твердження позивача про те, що проведена фактична перевірка з використанням відповідних документів, що складають предмет перевірки визначеного п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України за період діяльності з 01.01.2022 року носить характер документальної перевірки, є безпідставним. Встановлений контролюючим органом, на підставі відповідних документальних даних про факт порушення Закону № 265/95-ВР та здійснення нарахування штрафної санкції перебувало в межах предмету проведеної фактичної перевірки встановленого п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Вказує, що розрахунковим може вважатися лише документ, який відповідає вимогам зазначеного Положення. При цьому, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої є обов`язковим реквізитом фіскального касового чеку, а отже відсутність цього реквізиту у фіскальному чеку має кваліфікуватися як те, що такий документ не є розрахунковим виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, Західне МУ ДПС по роботі з ВПП вважає, що у спірному випадку документи щодо реалізації алкогольних напоїв на загальну суму 736 225,70 грн не можливо визнати розрахунковими, оскільки в них відсутній обов`язковий реквізит - цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Отже, контролюючим органом правильно кваліфіковано вказані обставини, як порушення пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, що є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій у відповідності до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що доводи та обгрунтування викладені Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у відзиві на позовну заяву базуються на припущеннях, не підтверджені доказами та направленні на виправдання протиправних дій відповідача, що були допущені при здійсненні фактичної перевірки, складанні акта фактичної перевірки та прийнятті податкового повідомлення-рішення. Вказує, що сам факт посилання відповідачем в акті фактичної перевірки, в податковому повідомленні-рішенні, а також у відзиві на позовну заяву, на законодавчі та підзаконні акти, що регулюють порядок проведення фактичних перевірок, є прикриттям незаконних дій відповідача при здійсненні 19.11.2024 року фактичної перевірки позивача, оформленні акту фактичної перевірки від 28.11.2024 року реєстраційний № 741/33-00-07-03-РРО/22985686 та податкового повідомлення-рішення від 20.12.2024 року № 1039/33000703 про застосування штрафних санкцій у сумі 1 104 296,05 грн. Адже, виходячи з обставин за яких проводилася фактична перевірка, посилання відповідачем у відзиві на позовну заяву на акти законодаства, що регулюють питання проведення фактичних перевірок є грубим, протиправним та свідомим маніпулювання відповідачем нормами законодавства з метою ввести позивача та суд в оману, створити видимість законності проведення фактичної перевірки та надати документам, що оформленні до та після проведення фактичної перевірки, вигляду таких, що базуються на законі. Вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з боку позивача відсутній факт порушення. Обгрунтування відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву є безпідставними.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що беручи у сукупності факти встановлених порушень встановлені під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом та документів, на думку Західного МУ ДПС по роботі з ВПП, винесене податкове повідомлення-рішення є повністю правомірними та таке, яке винесене з дотриманням усіх норм чинного законодавства, а тому не підлягає до скасування.

Протокольною ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2025 року закінчено розгляд справи у підготовчому провадженні та призначено розгляд справи по суті на 11.03.2025 року о 11:00 год. в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду за адресою м. Хмельницький, вул. Козацька, 42.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд адміністративний позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та заперечення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи у їх повному взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив наступне.

Працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено фактичну перевірку ДП ПрАТ "Оболонь" "Красилівське" магазин № 3 кафетерій, розташованого за адресою Хмельницька обл., Волочиський р-н, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 5.

Фактична перевірка проведена на підставі Наказу начальника Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 272 від 13.11.2024 року "Про проведення фактичної перевірки Дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське"".

За результатами перевірки вищезазначеної господарської одиниці: складено акт від 28.11.2024 №741/33-00-07-03-РРО/22985686.

В Акті фактичної перевірки зазначено, що "За результатами аналізу електронних копій фіскальних чеків при реалізації підакцизних товарів поданих до ДПС України за період з 01.01.2023 по 30.10.2024 по реєстратору розрахункових операцій з фіскальними № за адресою: Хмельницька область, Волочиський район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 5, встановлено проведення розрахункових операцій без видачі та роздрукування відповідного розрахункового документу встановленої форми на суму 736 225,70 грн, (перший чек 85,0 грн.), а саме у фіскальних чеках при реалізації підакцизних товарів (алкогольні вироби) відсутні обов`язкові реквізити фіскального чека, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер), що передбачені пунктом II "Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21.06.2016 (зі змінами та доповненнями)."

Встановлено порушення п.1, 2, 11 ст. 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями).

На підставі вищезазначеного акту та встановлених під час перевірки порушень винесено податкове повідомлення-рішення від 20.12.2024 року № 1039/33000703 1 104 296,05 грн.

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення від 20.12.2024 року № 1039/33000703 протиправним, звернулось з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).

Відповідно до пп. 21.1.4 п. 21.1 ст.21 ПК України, контролюючі органи зобов`язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з підпунктом 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами визначений статтею 80 ПК України.

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).

Зі змісту підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України слідує, що він визначає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Тобто здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У цьому випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №140/14625/20.

У наказі від 13.11.2024 № 272 "Про проведення фактичної перевірки Дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське"", крім посилання на норми, що регулюють питання її призначення, вказані конкретні фактичні підстави її призначення (здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального).

Права контролюючого органу визначені статтею 20 ПК України, серед них здійснення щоденної обробки даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку (підпункт 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України).

Згідно з підпунктом 72.1.1.4 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Під час фактичних перевірок контролюючим органом для контролю за дотриманням платником податку законодавства з питання регулювання обігу готівки та порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій досліджується інформація з ІКС "Податковий блок" - підсистеми "Реєстрація платників податків" - розділ 6 "Облік РРО" - "Реєстрація та облік РРО та КОРО", "Реєстрація та облік ПРРО".

Також, використовується інформація із Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СОД РРО).

Механізм функціонування СОД РРО щодо отримання від реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) та програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - ПРРО) визначених законодавством даних та збереження таких даних у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи Державної податкової служби України встановлюється Порядком функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 №477, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.11.2020 за №1096/35379 (далі - Порядок №477).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №477 СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області при здійснення функцій контролю за дотриманням платниками норм законодавства, отримало інформацію з інформаційних баз ДПС, а саме СОД РРО відповідно до якої Дочірнє підприємство приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" у магазині за адресою Хмельницька обл., Волочиський р-н, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 5, здійснювало продаж алкогольних напоїв з відсутністю обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання, що і слугувало підставою для проведення фактичної перевірки.

Тобто у контролюючого органу була наявна інформацію про можливі порушення Дочірнім підприємством приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" чинного законодавства. Тому у наказі як підстави проведення перевірки зазначені посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Цією ж нормою визначено, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №640/7480/19 зазначив, що питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення фактичної перевірки згідно з наказом є істотним для правильного вирішення справи, а обставини дотримання контролюючим органом процедури видачі наказу, проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору й підлягають першочерговому дослідженню.

Відповідно до висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як зазначено, положеннями абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України визначено, що у наказі, серед іншого, зазначається період діяльності, який буде перевірятися.

Відповідно до абзацу 3 пункту 102.1 статті 102 ПК України у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Зі змісту викладеного слідує, що ПК України не встановлені обмеження щодо максимального періоду, що може перевірятися з питань порушень вимог податкового законодавства, не пов`язаних з декларуванням, а також порушень вимог іншого законодавства. Але, притягнути до відповідальності можна лише за порушення вчинені в 1095-денний строк. Відрахунок цього строку йде від визначення суми штрафних санкцій, тому, в наказі на проведення фактичної перевірки вказано посилання на статтю 102 ПК України, що визначає строки давності та їх застосування.

Враховуючи наведене, твердження позивача щодо того, що перевірка за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому, такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій є необґрунтованими.

Встановлені обставини свідчать про дотримання відповідачем встановленого порядку проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, суд враховує, що наказ від 13.11.2024 № 272 "Про проведення фактичної перевірки Дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське"" реалізований шляхом проведення відповідної перевірки та складання за її результатами акту фактичної перевірки від 28.11.2024 №741/33-00-07-03-РРО/22985686, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Досліджуючи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення від 20.12.2024 року № 1039/33000703, суд зазначає та враховує таке.

Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що Дочірнє підприємство приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" в період з 01.01.2023 по 30.10.2024 згідно з проведеним аналізом даних підсистеми "СОД РРО" АС 2Податковий блок" в магазині, який розташований за адресою Хмельницька обл., Волочиський р-н, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 5, здійснювало реалізацію алкогольних напоїв без зазначення обов`язкового реквізиту, а саме марки акцизного податку (цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої). Загальна сума коштів зазначена у фіскальних чеках створених суб`єктом господарювання, у яких відсутні зазначені реквізити марок акцизного податку складає 736225 грн 70 коп. Сума штрафних санкцій за вчинене порушення становить 1104296,05 грн у тому числі перший випадок реалізації на суму 85 грн 00 коп.

Статтею 8 Закону №265/95-ВР визначено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 1 розділу I Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №220/28350 (далі - Положення №13), цим положенням визначено форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту, зокрема: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, мають відповідати його вимогам.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення №13 визначено обов`язкові реквізити, які має містити фіскальний чек, серед яких: код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Згідно з абзацом 1 пункту 3 розділі І Положення №13 установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Тобто прирівнюється до невидачі фіскального чеку як такого.

Приписами пунктів 2 та 11 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: надавати особі, яка отримує товар, в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту та проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

З урахуванням вимог чинного законодавства, з дати виникнення законодавчо встановленого обов`язку для суб`єкта господарювання (з 01.01.2022), відображення у фіскальному чеку такого обов`язкового реквізиту як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (серія та номер), виникає необхідність введення даних/сканування марки для відображення її реквізитів у розрахунковому документі.

Відповідно до статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Положенням №1251 визначені реквізити, які наносяться на марку акцизного податку. Одним з обов`язкових реквізитів, які повинна містити марка акцизного податку, є серія, яка складається з чотирьох літер, шестизначний номер та штрих-код. При цьому, штрих-код містить інформацію про серію та номер марки. Штриховий код це лише спосіб запису даних (у даному випадку, серії та номеру марки акцизного податку), зручний для зчитування машиною (технічним пристроєм).

Отже, відсутність штрихового коду на марках акцизного податку не позбавляє суб`єктів господарювання обов`язку зазначати в розрахункових документах серії та номеру марки акцизного податку методом ручного введення даних в РРО.

У спірному випадку, контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вищенаведених вимог законодавства, про які зазначено в акті перевірки, саме на підставі даних СОД РРО.

Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 року № 477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок).

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Таким чином, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.

При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що під час проведення фактичної перевірки, відповідач мав правову можливість використовувати податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки наявності (відсутності) цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.

Позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, яким могли бути спростовані висновки податкового органу, що використана контролюючим органом податкова інформація яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо відсутності обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, а саме цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, є відміною від наявних у позивача електронних розрахункових документах.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 20.12.2024 року № 1039/33000703 є правомірним та, відповідно, відсутні підстави для його скасування.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, немає підстав для стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 березня 2025 року

Позивач:Дочірнє підприємство приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" (вул. Будівельна, 3, м. Красилів, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31000 , код ЄДРПОУ - 22985686)
Відповідач:Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, 35, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79026 , код ЄДРПОУ - 44045187)

Головуючий суддя П.І. Салюк