Справа № 520/34702/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 р. №520/34702/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за періоди 29.12.2022- 28.01.2023, 04.03.2023-02.04.2023, 11.04.2023-06.05.2023 додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 02.12.2022 р. пораненням, в разі не нарахування додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди 29.12.2022-28.01.2023, 04.03.2023-02.04.2023, 11.04.2023- 06.05.2023, додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 02.12.2022р. пораненням з урахуванням раніше проведених платежів з додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на отримання додаткової винагороди передбачененої Постановою №168 за період з квітня 2023 по липень 2023 року з розрахунку 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини, проте відповідач протиправно не здійснив таку виплату.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія ухвали по справі була надіслана сторонам та отримана ними, що підтверджується матеріалами справи.

Від Військової частини НОМЕР_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що підстави для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень відсутні з огляду на відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 13.11.2022 по 07.06.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_2 02 грудня 2022 року отримав поранення. Діагноз: Мінно-вибухова травма. огнепальне уламкове сліпе поранення обох сідниць, крижової ділянки з пошкодженням прямої кишки. За обставин: встановлено з акту службового розслідування №34 від 1.01.2023 року по факту отримання травми (поранення) військовослужбовцем оператором 2 відділенння радіорозвідки взводу радіорозвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , що 02 грудня 2022 року приблизно о 11 год. 05 хв., диверсійно-розвідувальна група розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 знаходилась біля АДРЕСА_3 під час виконання військового обов?язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації в результаті ворожого обстрілу з АГС-17 було поранено оператора 2 відділенння радіорозвідки взводу радіорозвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_3 , солдата ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с. 23-24).

У період з 02.12.2022 по 08.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в ПЕРВИННІЙ ПРОФСПІЛКОВА ОРГАНІЗАЦІЯ КОМУНАЛЬНОГО НЕ КО МЕР ЦІЙ НО ГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 6» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, що підтверджується випискою № 1701422 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 27-28).

Відповідно перевідного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 16823 позивач перебував на лікуванні з 09.12.2022 по 13.12.2022 в Військово-медичному клінічному центрі м. Львів (а.с 29-30).

У період з 13.12.2022 по 19.12.2022 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується медичною картою стаціонарного хворого №3245 (а.с. 31-32).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 110366 перебував на лікуванні з 19.12.2022 по 28.12.2022 (а.с. 33-34).

Відповідно до довідки ВЛК № 935 від 28.12.2022 позивачу проведено медичний огляд позаштатною тимчасово діючою госпітальної ВЛК КНІ «Виноградівська РЛ» "28" грудня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв?язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Множинні відкриті рани неточнені МВТ (02.12.22р.).Вогнепальне уламкове сліпе поранення обох сідниць,крижової ділянки з пошкодженням прямої кишки. Стан після - операції-ПХО вогнепальних paн сідниць,крижової ділянки,двохствольної сигмостомії(02.12.22р.) ПХО вогнепальних ран, видалення металевих осколків з обох сідниць (09.12.22р.).Наявність колостоми . Поранення ТАК ,пов?язане з проходженням військової служби. Травма тяжка, згідно класифікації розподілу травм за ступенем тяжкості (Наказ МОЗ №370 від 04.07.2007р.) На підставі статті 81 графи І Розкладу хвороб, графи ТДВ -Потребує відпустки за станом здоров?я на 30 (тридцять) календарних днів (а.с. 35).

Відповідно до довідки ВЛК № 2715 від 28.02.2023 Проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_5 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв?язок захворювання (травми, по-ранення, контузії, каліцтва): Стан після МВТ (02.12.2022р.), вогнепального уламкового сліпого поранення обох сідниць, крижової ділянки з пошкодженням прямої кишки, лікованих оперативно: (02.12.2022р.)-ПХО вогнепальних ран сідниць, крижової ділянки, виведення двоствольної сигмостоми, (09.12.2022р.)-повторна хірургічна обробка вогнепальних ран, видалення металевих уламків обох сідниць. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 року №370 поранення тяжкого ступеню. Поранення, ТАК, пов?язане з проходженням військової служби. Довідка про обставини поранення не надана. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров?я на 30 (тридцять) календарних днів (а.с. 36).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5793 перебував на лікуванні з 11.04.2023 по 06.05.2023 в Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону (а.с. 39-40).

Крім того судом встановлено, що з 18.08.2024 року позивач отримав ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії 12 ААВ №689326 (а.с. 41-42).

Позивач звернувся до Міністерства оборони України з заявою в якій просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити додаткову винагороду за час перебування на лікуванні (а.с. 47-48).

Листом №5903 від 2.07.2024 Військова частина НОМЕР_6 повідомила, що за грудень 2022 року (за 30 діб із розрахунку 100 000 грн.) у сумі 95 322,58 грн., зараховано на картковий рахунок 20.01.23 року; за січень 2023 року (за 31 добу із розрахунку 30 000 грн.) у сумі 29 550,00 грн., зараховано на картковий рахунок 17.02.23 року; за лютий 2023 року (за 15 діб із розрахунку 30 000 грн.) у сумі 15 830,36 грн., зараховано на картковий рахунок 24.03.23 року; за березень 2023 року (за 2 доби із розрахунку 100 000 грн.) у сумі 6 354,84 грн., зараховано на картковий рахунок 21.04.23 року; за квітень 2023 року (за 5 діб із розрахунку 30 000 грн.) у сумі 4 925,00 грн., зараховано на картковий рахунок 22.05.23 року; за травень 2023 року (за 24 доби із розрахунку 30 000 грн.) у сумі 22 877,42 грн., зараховано на картковий рахунок 21.06.23 року; за червень 2023 року (за 7 діб із розрахунку 30 000 грн.) у сумі 6 895,00 грн., зараховано на картковий рахунок 21.06.23 року. , що за грудень 2022 року виплачена сума 95 322 грн. 58 коп. у січні 2023, за січень 2023 року виплачено 29 550 грн. 00 коп. у лютому 2023 року, за березень 2023 року виплачено 6 354 грн 84 коп. у квітні 2023 року, за квітень 2023 року виплачено 4925 грн. 00 коп. у травні 2023.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди в розмірі до за періоди з 29.12.2022 по 28.01.2023, з 04.03.2023 по 02.04.2023, з 11.04.2023 по 06.05.2023, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

В даному ж випадку, вищевказані умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди позивачем дотримані та підтверджуються виписки № 1701422 із медичної карти стаціонарного хворого (перебував на лікуванні з 02.12.2022 по 08.12.2022); перевідний епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 16823 (перебував на лікуванні з 09.12.2022 по 13.12.2022); медичною карткою стаціонарного хворого №3245 (перебував на лікуванні з 13.12.2022 по 19.12.2022); медичною карткою стаціонарного хворого № 110366 перебував на лікуванні з 19.12.2022 по 28.12.2022; довідкою ВЛК № 935 від 28.12.2022 (надана відпустка за станом здоров?я терміном на 30 діб з 29.12.2022 по 28.01.2023); довідкою ВЛК № 2715 від 28.02.2023 (надана відпустка за станом здоров?я терміном на 30 діб з 04.03.2023 по 02.04.2023); випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5793 (перебував на лікуванні з 11.04.2023 по 06.05.2023).

Крім того, довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджено, що солдат ОСОБА_1 02 грудня 2022 року отримав поранення під час виконання військового обов?язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації.

Таким чином, факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми, каліцтва) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з захистом Батьківщини, підтверджується належними та достатніми доказами.

Разом із тим, відповідач не надав до суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн. пропорційно дням перебування на лікуванні та у відпустці для лікування після поранення у період квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці відповідачем протиправно не нараховано та невиплачено додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн. за періоди з 29.12.2022 по 28.01.2023, з 04.03.2023 по 02.04.2023, з 11.04.2023 по 06.05.2023, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.

З огляду на висновки суду про протиправність дій відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за періоди з 01.01.2023 по 28.01.2023, з 04.03.2023 по 02.04.2023 (з урахуванням виплаченої 2 діб із розрахунку 100000 грн виплаченої за березень 2023), з 11.04.2023 по 06.05.2023 додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 02.12.2022 р. пораненням та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 01.01.2023 по 28.01.2023, з 04.03.2023 по 02.04.2023 (з урахуванням виплаченої 2 діб із розрахунку 100000 грн виплаченої за березень 2023), з 11.04.2023 по 06.05.2023, додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 02.12.2022р. пораненням.

При цьому, вимоги позивача про нарахування та виплату додаткової винагороди за 29.12.2022 не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем було здійснено нарахування та виплату за грудень із розрахунку 100000 грн. Крім того за період з 04.03.2023 по 02.04.2023 підлягає виплата з урахуванням виплаченої 2 діб із розрахунку 100000 грн виплаченої за березень 2023, оскільки така виплата здійснена відповідачем та не заперечується позивачем.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, суд зазначає таке.

Положеннями п.2 Порядку №44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно із п. 3 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Згідно із п. 5 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З аналізу вказаних пунктів 2 - 3 Порядку № 44 слід дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, особам рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже з урахуванням наведеного нарахування та виплата позивачу вказаних сум має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Відтак, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 є законною та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, а докази понесення ним інших судових витрати відсутні, виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за періоди з 01.01.2023 по 28.01.2023, з 04.03.2023 по 02.04.2023 (з урахуванням виплачених 2 діб із розрахунку 100000 грн виплаченої за березень 2023), з 11.04.2023 по 06.05.2023 додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 02.12.2022 р. пораненням.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 01.01.2023 по 28.01.2023, з 04.03.2023 по 02.04.2023 (з урахуванням виплаченої 2 діб із розрахунку 100000 грн виплаченої за березень 2023), з 11.04.2023 по 06.05.2023, додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 02.12.2022р. пораненням із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 26.03.2025.

Суддя Бідонько А.В.