Справа № 300/24/25
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" березня 2025 р. справа № 300/24/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Гарбар Юлія Олегівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), за змістом якого просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача відносно не розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації;
- зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації та прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і видати відповідну довідку за формою 6.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач надіслав засобами поштового зв`язку голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з проханням надати довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Вказані заяви отримані відповідачем, однак, на момент подання адміністративного позову жодного рішення не прийнято, у зв`язку із чим позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 07.01.2025, зареєстрованої за № 116/25 відмовлено (а.с.54-55).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.57-58).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.64).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 17.02.2025, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами розгляду заяви позивача протоколом від 25.10.2024 № 20 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу по мобілізації у зв`язку із не підтвердження наявності підстав для отримання відстрочки, а саме: не надано акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду. Звернуто увагу суду, оскільки позивач не надав висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також не надав документів про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, внаслідок чого, відмова у наданні відстрочки є правомірною, позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.73-77).
20.02.2025 представником позивача через підсистему «Електронний суд» надіслано відповідь на відзив, відповідно до змісту якого зазначено, що 29.11.2024 ОСОБА_1 повторно (попередня заява від 11.10.2024 року залишилась без розгляду) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) із заявою про відстрочку на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказано, що подана заява оформлена у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів від 16.05.2024 № 560. Однак, 18.12.2024 надійшла відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 6/2209, в якій зазначено, що 11.10.2024 за результатами попереднього розгляду заяви ОСОБА_1 , його заяву було повернуто на доопрацювання на підставі не надання підтверджуючих документів щодо неможливості інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані згідно закону утримувати одного з батьків з інвалідністю І чи ІІ групи. Однак, як вказує сторона позивача, до заяви про відстрочку від ОСОБА_1 було надано нотаріально посвідчену письмову заяву його батька про те, що він потребує догляду, а також всі необхідні підтверджуючі документи які, передбачені додатком 5 до ПКМУ № 560. В поданій заяві ОСОБА_1 також додаткового вказав, що у відповідача Акт встановлення здійснення догляду за його батьком, інвалідом ІІ групи вже є в наявності. Звернуто увагу суду, що на розгляд комісії ТЦК і СП позивачем надано достатньо документів для прийняття нею рішення про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII (а.с.89-92).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзиви на позов, та в сукупності письмові докази, встановив наступне.
11.10.2024 ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з проханням надати довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с.16-17).
29.11.2024 позивачем повторно подано до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з проханням надати довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с.18-19).
Як стверджує сторона позивача, не одноразово надсилалися заяви та скарги щодо здійснення контролю над прийняттям ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про надання відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» (а.с.10-21, 22-23, 28-29).
Листом від 18.12.2024 за № 6/2209 відповідач, повідомив, що 11.10.2024 за результатами попереднього розгляду заяви гр. ОСОБА_1 , його заяву повернуто на доопрацювання, підстава: не надано підтверджуючих документів щодо неможливості інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані згідно закону утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю І чи II групи. 13.12.2024 (протокол № 25) Комісією з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при 2-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву гр. ОСОБА_1 повернуто повторно. Рекомендовано заявнику надати акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, додані до заяви копії документів засвідчені не встановленим законом порядком (а.с.30).
Проте, як зазначено у позовній заяві, на час подання позову до суду, позивач так і не отримав жодного рішення на подані заяви, що і стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.
Згідно із частиною 9 статті 1 Закону України № 2232-XII від 25.03.1992 "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з частиною 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.
«Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з підпункту 8 пункту 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (додаток 2 до Порядку) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зазначена вимога кореспондується з правилом, встановленим пунктом 11 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яким передбачено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Внаслідок чого, 11.20.2024 та 29.11.2024 ОСОБА_1 надіслано засобами поштового зв`язку голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з проханням надати довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с.16-19).
До вказаних заяв позивачем додано ряд документів, які на думку останнього підтверджують факт відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Суд звертає увагу, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у відповідності до абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.
Отже, позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
В аспекті оцінки правомірність поведінки відповідача щодо не розгляду заяв позивача від 11.10.2024 та від 29.11.2024 про надання відстрочки, суд вказує на таке.
Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 "Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Відповідно до пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 560 від 16.05.2024, яка набрала чинності 18.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі Порядок), в якій у розділі «Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення» чітко передбачено алгоритм дій районного ТЦК.
Так, пунктом 56 Порядку вказано, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з абзацом 1 пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації..
Пунктом 60 Порядку № 560 встановлено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відстрочка посадовим (службовим) особам, зазначеним в підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надається на строк їх перебування на відповідній посаді територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, зазначеним в абзаці другому пункту 58 цього Порядку. У разі звільнення зазначених посадових (службових) осіб чи переведення на посаду, не зазначену в підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, відповідний орган державної влади, інший державний орган в одноденний строк інформує шляхом надсилання листа відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який оформив військовозобов`язаному відстрочку, для її анулювання, а також територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональний орган СБУ або відповідний підрозділ розвідувальних органів, у яких така особа перебуває на військовому обліку.
Для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.
Зважаючи на зазначені норми, суд звертає увагу на те, що ведення військового обліку, в тому числі, шляхом внесення змін до облікових даних, та як наслідок оформлення та видання військово-облікових документів призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, - є обов`язком відповідача.
З урахуванням зазначеного вище правового регулювання, ІНФОРМАЦІЯ_1 , як суб`єкт владних повноважень до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від ОСОБА_1 заяв та документів, які підтверджують наявність підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, повинен був розглянути зазначене питання.
17.02.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву та додатки до нього, відповідно до яких судом встановлено, що 25.10.2024 комісією з розгляду питань надання та оформлення відстрочки, відмови у наданні відстрочки, продовження терміну дії, скасування (зміни) раніше прийнятого рішення комісією з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено засідання щодо розгляду документів військовозобов`язаних щодо встановлення обставин, які надають їм право на отримання відстрочки згідно пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Так, на основі наданих документів разом із заявою від 11.10.2024 члени комісії прийняли рішення щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із не наданням акту про встановлення особою постійного догляду, вказана обставина підтверджується копією витягу із протоколу від 25.10.2024 за № 20 (а.с.96).
З урахуванням зазначеного, у даному конкретному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви від 11.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, керуючись приписами чинного законодавства, прийняв конкретне рішення щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Будь-яких інших доказів протиправності дій, що були вчиненні ІНФОРМАЦІЯ_1 при розгляді оскаржуваної заяви від 11.10.2024 стороною позивача не надано, а судом не здобуто.
Так, при прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити.
Крім того, суд звертає увагу й на те, що у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 342/158/17 чітко зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти, як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Оскільки відповідач належним чином розглянув заяву позивача від 11.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняв рішення щодо порушеного ОСОБА_1 питання ще до моменту подання позовної заяви та відкриття провадження, то суд в контексті спірних правовідносин дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог щодо позовної вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача відносно не розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.10.2024 щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації; зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.10.2024 щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації та прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та видання відповідної довідки за формою 6.
Водночас, повертаючись до обставин справи, судом встановлено, що 29.11.2024 (тобто, після момент розгляду комісією первинної заяви від 11.10.2024) позивачем повторно подано до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з проханням надати довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с.18-19).
Як вже зазначалося судом вище, ІНФОРМАЦІЯ_1 , після отримання від ОСОБА_1 заяви та документів, які підтверджують наявність підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, повинен був розглянути зазначене питання.
Разом з цим, як свідчать матеріали справи, відсутні докази розгляду заяви від 29.11.2024 щодо надання позивачу відстрочки, чи письмового повідомлення причин відмови у наданні відстрочки, тобто протокольного рішення не прийнято.
Доказів протилежного ІНФОРМАЦІЯ_1 суду не надав, доводів позивача в частині не спростував.
Водночас, відповідач, як на підставу не розгляду поданої позивачем заяви від 29.11.2024 у листі від 18.12.2024 за № 6/2209 зсилається на те, що позивачем не надано акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (а.с.30).
Так, судом досліджено заяву ОСОБА_1 від 29.11.2024 про надання довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» та встановлено, що після всіх записів щодо додатків, жирним пунктиром Caps Lock вказано наступне: «Одночасно повідомляю, що акт встановлення факту здійснення догляду вже знаходиться у 2 відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.19).
Тобто, на момент надання відповіді щодо розгляду заяви у вигляді листа від 18.12.2024 за № 6/2209, ІНФОРМАЦІЯ_1 вже була відома інформація щодо існування акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, однак така обставина та вищевказані докази не дослідженні належним чином відповідачем, що свідчить про протиправне затягування процесу прийняття рішення.
Суд зазначає, що лист відповідача від 18.12.2024 за № 6/2209 є лише відповіддю на скаргу щодо надання відстрочки та носить інформативний характер, внаслідок чого, не може розцінюватися, як рішення щодо надання/ненадання відстрочки.
При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме розгляду заяви від 29.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
На підставі наведеного, суд доходить висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або про вмотивовану відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, внаслідок чого, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача від 29.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не надав оцінку поданим документам до вказаної заяви, водночас, не прийняв будь-якого рішення щодо порушеного ОСОБА_1 питання, то суд в контексті спірних правовідносин вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 невідкладно розглянути по суті заяву позивача від 29.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з урахуванням висновків суду.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, позивач, згідно із квитанцією від 18.12.2024 підтвердив сплату судового збору на суму 1211,20 грн., за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача частину сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.11.2024 про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) невідкладно, із урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) від 29.11.2024 про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) частину сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот пять гривень 60 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.