Справа № 200/1236/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року справа №200/1236/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 р. у справі № 200/1236/24 (головуючий І інстанції Бєломєстнов О.Ю. ) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не включення періоду з 06.03.2022 по 17.05.2022 до періоду участі ОСОБА_1 у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду 06.03.2022 по 17.05.2022;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 надати ОСОБА_1 довідку про обставини (поранення, контузії, каліцтва) відповідно додатку № 5 до наказу Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, де вказати, що поранення отримане 31.03.2022 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн/міс (з урахуванням фактично виплачених сум) за період 24.02.2022 по 17.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000 грн/міс. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 24.02.2022 по 17.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 №168.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року задоволенні позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невключення періоду з 06.03.2022 по 17.05.2022 до періоду участі ОСОБА_1 у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації.

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) надати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 : місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до її тексту періоду 06.03.2022 по 17.05.2022.

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не надання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва).

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) надати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 : місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) довідку про обставини (поранення, контузії, каліцтва) відповідно додатку № 5 до наказу Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, де вказати, що поранення отримане 31.03.2022 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини.

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн./міс (з урахуванням фактично виплачених сум) за період 24.02.2022 по 17.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168.

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 : місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн./міс. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 24.02.2022 по 17.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 №168.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) aбo журнал ведення оперативної обстановки a6o бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) aбo постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих aбo оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

До ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ІНФОРМАЦІЯ_6 бойові накази або бойові розпорядження не надходили. Ведення Журналу бойових дій бойовим статутом (ДСК) в ІНФОРМАЦІЯ_7 не передбачено.

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травм, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

ІНФОРМАЦІЯ_8 не було залучено до виконання бойових завдань, також позивача не було відряджено до військової частини, органу військового управління які були залучені до виконання бойових завдань, та мали підстави щодо підготовки довідки про залучення позивача до виконання бойових завдань та безпосередньої участі позивача в щодо виконання безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях a6o забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відсутність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 5) у Заявника, унеможливлює здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн.

У зв`язку з чим скаржник вважає, що вимоги щодо отримання винагороди в розмірі 100000 гривень є безпідставними з огляду на те, що позивач не приймав безпосередньої участі в бойових діях та у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

На підставі вище викладеного ІНФОРМАЦІЯ_8 не мав підстав згідно яких позивачу можливо було б видавати накази про виплату винагороду в розмірі 100 000 грн., із розрахунку залучення до виконання завдань.

ІНФОРМАЦІЯ_4 , не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 №28, у зв`язку з початком повномасштабної агресії російської федерації проти України та введенням в дію плану оборони міста Маріуполя, групі посилення зі складу військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 в кількості 17 військовослужбовців, ІНФОРМАЦІЯ_9 в кількості 36 військовослужбовців, наказано вибути у оперативне розпорядження начальника штабу оборони міста Маріуполя - командира НОМЕР_4 бригади оперативного призначення Національної гвардії України (військової частини НОМЕР_5 ).

Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.02.2022 № 43 (по стройовій частині), з метою створення групи посилення для виконання завдань плану оборони міста Маріуполя, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 №28, зі складу ІНФОРМАЦІЯ_9 виділено військовослужбовців у розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України. Саме до цієї групи посилення входив і позивач - старший солдат ОСОБА_1 ..

Старшим групи посилення призначено командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана ОСОБА_2 , який по теперішній час знаходиться в полоні.

Відповідно до Книги видачі зброї та боєприпасів ІНФОРМАЦІЯ_2 24.02.2022, старшому солдату ОСОБА_1 була видана особиста зброя НОМЕР_7 та 120 набоїв до неї, як передбачено уставними документами.

Таким чином наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 №28 «Про направлення особового складу групи посилення ІНФОРМАЦІЯ_1 у оперативне розпорядження начальника штабу м. ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 був виконаний в повному обсязі.

Відповідно до «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 військовослужбовці, які зараховані в розпорядження іншої військової частини продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Група посилення ІНФОРМАЦІЯ_2 була направлена, а не відкомандирована в оперативне розпорядження командира НОМЕР_4 бригади оперативного призначення Національної гвардії України (військової частини НОМЕР_6 ), тому ніяких командировочних листів не повинно було видаватись і військова частина НОМЕР_6 , зобов`язана була внести направленого в її розпорядження старшого солдата ОСОБА_1 до Журналу бойових дій, у разі такого залучення.

27.05.2022 з вільного доступу мережі Інтернет отримана інформація від командира військової частини НОМЕР_6 , про те, що старший солдат ОСОБА_1 приймаючи участь в заходах по обороні м. Маріуполь під керівництвом військової частини НОМЕР_6 опинився на оточеному військами Російської Федерації ПРАТ МК «АЗОВСТАЛЬ» на території якого велись щільні бої до 16.05.2022 з особовим складом військової частини НОМЕР_6 . Після виходу військовослужбовців з території ПРАТ МК «АЗОВСТАЛЬ» старший солдат ОСОБА_1 опинився в полоні з іншими військовослужбовцями, що підтверджувалось довідкою № 2681-23 від 11.03.2023, наданою Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру».

07.03.2023, старшого солдата ОСОБА_1 доставили на кордон в Сумській області де відбувся обмін військовополоненими, що підтверджено довідкою № 2681-23 від 11.03.2023, наданою Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру» та довідкою Служби Безпеки України № 33/7-К-499д від 15.03.2023.

Скаржник зазначає, що з 24.02.2022 старший солдат ОСОБА_1 перебував саме у розпорядженні командування військової частини НОМЕР_6 , виконував бойові завдання за наказами та під керівництвом військової частини НОМЕР_6 , і довідка про участь позивача у заходах національної безпеки та оборони, та відбиття збройної агресії РФ за період з 06.03.2022 по 17.05.2022, повинна надаватись Відповідачем 2, виключно за безпосередньо наданими документами військовою частиною НОМЕР_6 , які б слугували належними підтверджуючими документами та підставами для спірного періоду.

Також, відповідна форма довідки передбачена Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Додаток 5 до Положення №402, є документ, в якому міститься інформація про обставини, при яких отримано травму (поранення, контузію, каліцтво). Ця довідка дозволяє встановити причинний зв`язок між обставинами травми (поранення, контузії, каліцтва) та захистом Батьківщини/ виконанням обов`язків військової служби/проходженням військової служби. У довідці обов`язково має бути вказано обставини, за яких було отримано травму (поранення, контузію, каліцтво) із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання поранення; чи перебував він/вона в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння; чи пов`язане поранення з вчиненням військовослужбовцем адміністративного (кримінального) правопорушення тощо.

Довідка про обставини травми видається за підписом командира в/ч на підставі наказу командира військової частини про отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Наказ командира військової частини про травму (поранення, контузію, каліцтво) військовослужбовця здійснюється на підставі рапорту командира підрозділу, журналу бойових дій, бойового донесення, картки передового району, первинної медичної картки (Форма 100, Додаток 2 до Настанови з медичного забезпечення ЗС України на особливий період) тощо.

Військовою частиною НОМЕР_6 вівся «Журнал ведення бойових дій» та є в наявності, проте записи про направлених в її оперативне розпорядження та залучення до ведення бойових дій військовослужбовців групи посилення ІНФОРМАЦІЯ_9 відсутні. В зв`язку з полоном капітана ОСОБА_2 (старшого групи), ІНФОРМАЦІЯ_10 позбавлений можливості встановити обставини, які відбувались саме в цей період.

У зв`язку з відсутністю у старшого солдата ОСОБА_1 форми 100 та витягу з Журналу ведення бойових дій, законних підстав для видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав. Для вирішення даного питання ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено запит до військової частини НОМЕР_6 , з метою отримання необхідних документів.

Відповідно наданої інформації військовою частиною НОМЕР_6 , встановлено що: абз.3 листа в/ч НОМЕР_6 вих.№40/57/12-2018 від 10.03.2023 «…Стосовно військовослужбовців, які зазначені у надісланому Вами списку: …, ОСОБА_1 , … є наявна інформація, що вищезазначені військовослужбовці дійсно знаходились на території заводу «Азовсталь» та евакуювались із території заводу «Азовсталь» м. Маріуполь, інформації, стосовно їхнього статусу не має». Абз.5 листа: «.. Надати інформацію з журналів бойових дій стосовно особового складу зазначеного Вами підрозділу не є можливим…».

Скаржник просить врахувати не можливість видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) на підставі результатів службового розслідування саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки старший солдат ОСОБА_1 , на час отримання поранення перебував у оперативному розпорядженні начальника штабу оборони Маріуполя командира НОМЕР_4 бригади оперативного призначення Національної гвардії України (військової частини НОМЕР_6 ), де продовжував виконувати обов`язки військової служби. ІНФОРМАЦІЯ_10 не залучався як підрозділ до виконання бойових завдань і в його штаті відсутня посада начальника медичної служби.

ІНФОРМАЦІЯ_10 , здійснив всі необхідні заходи для отримання з в/ч НОМЕР_6 документів, які б надали законні підстави для оформлення та видачі необхідних довідок старшому солдату ОСОБА_1 .

Військовою частиною НОМЕР_6 , до тепер не підтверджується факт участі у бойових діях Позивача, та не надаються жодні належні документи стосовно старшого солдата ОСОБА_1 , тобто чи реально приймав участь у бойових діях у період з 24 лютого 2022 року по 17 травня 2022 року, де та за яких обставин ним отримане поранення і чи пов`язане воно з захистом Батьківщини, за цим документально не підтверджено і достовірно не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_8 від 20.10.2015 позивач є учасником бойових дій.

Відомості військового квитка серія НОМЕР_9 свідчать про те, що ОСОБА_1 з 09.01.2018 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_11 .

04.01.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено адвокатський запит №01/2024-12 з вимогою повідомити, чи проводився у період з 24.02.2022 по 17.05.2022 розрахунок та виплата позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн/міс., яка передбачена постановою КМ України про Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168, та надати довідки про грошове забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_8 було розглянуто адвокатський запит та надано відповідь від 04.01.2024 №001/2024-12, в якій зазначено, що додаткова грошова винагорода нараховувалась та виплачувалась згідно чинного законодавства та наданих наказів на виплату додаткової грошової винагороди ІНФОРМАЦІЯ_10 , з жовтня 2022 року по квітень 2023 року донці ОСОБА_3 у зв`язку із заявою та відповідно ПКМУ №884 від 30.11.2016.

04.01.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_9 було направлено адвокатський запит №01/2024-11 з вимогою повідомити причини бездіяльності командування ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо надання позивачу довідки про обставини поранення; надати інформацію про періоди залучення позивача до заходів національної безпеки та оборони; надати належним чином завірені копії наступних документів: матеріалів службового розслідування (наказ про призначення службового розслідування, наказ про результати службового розслідування, акт проведення службового розслідування), яке проводилось відносно обставин потрапляння позивача в полон.

ІНФОРМАЦІЯ_10 листом від 06.02.2024 №01/617 на вказаний запит не надав інформацію про періоди участі позивача у заходах національної безпеки та оборони. В обґрунтування своєї бездіяльності стосовно надання позивачу довідки про обставини поранення послався на окреме доручення Головнокомандувача ЗС України від 20.04.2023 №25488/С та зазначив про необхідність наявності цілого переліку документів, на підставі яких має видаватися така довідка.

Також ІНФОРМАЦІЯ_10 стверджував, що відповідну довідку має видавати військова частина НОМЕР_6 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 16.05.2023 №890 проведено медичний огляд ОСОБА_1 ВЛК терапевтичного профілю ВЧ НОМЕР_10 16.05.2023. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія першої стадії з розсіяно вогнищевою органічною симптоматикою, незначно вираженим церебрастенічним синдромом. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. Недостатність мітрального клапана з регургітацією першого ступеня, недостатність трикуспідального клапана з регургітацією першого ступеня. СН 0. Обмежений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів з больовим синдромом при фізичних навантаженнях без порушення функції хребта. Хронічна вертеброгенна торакалгія у фазі нестійкої ремісії. Дифузний вузловий зоб першого ступеня без порушення функції щитовидної залози. Хронічний простатит у фазі ремісії. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Простий короткозорний астигматизм обох очей 2,0 Д при гостроті зору з корекцією 1,0. Викривлення перегородки носа без порушення носового дихання. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Наслідки вогнепального осколового сліпого поранення (31.03.2022) тяжкого ступеня: голови з наявністю стороннього тіла (уламку) 3,5*2,0 мм в лобній кістці зліва; обох нижніх кінцівок з вогнепальним переломом верхнього полюса правого надколінка, лікованого оперативно (30.03.2023): видалення уламку з правого колінного суглоба, у вигляді: після травматичного дефекту верхнього полюса правого надколінка; зміцнілих шкірних рубців обох нижніх кінцівок з наявності сторонніх тіл (уламків) м`яких тканин обох стегон, гомілок та стоп з больовим синдромом при фізичних навантаженнях без порушення функції.

15.03.2023 старшому солдату ОСОБА_1 . Службою Безпеки України видано довідку № 33/7-Г-499д про перебування громадянина України, з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їх сімей, у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах, якою засвідчено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у період з 17.05.2022 по 07.03.2023 в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України.

23.03.2023 позивачу видана довідка Медичного центру Нові Санжари Національної гвардії України №271, відповідно до якої ОСОБА_1 був переданий до Медичного центру Нові Санжари НГУ згідно Акту від 08.03.2023 про передання осіб, звільнених з полону країни-агресора від Національного інформаційного бюро.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №858/371 від 05.04.2023 та виписки з медичної карти №1106 від 24.04.2023 року позивач з 14.04.2023 року по 24.04.2023 перебував на лікуванні у ВЧ НОМЕР_11 АДРЕСА_4 де була проведена операція правої ноги.

Згідно архівної відомості про нараховане ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 судом установлено, що позивачу нараховувалась:

- премія захисникам (враховуючи, що грошове забезпечення за минулий місяць виплачується у поточному): березень 29 550,69 грн.; квітень 5 806,45 грн.; серпень-грудень 30 000,00 грн.;

- винагорода до рівня 100 000,00 грн нараховувалась з серпня по грудень у розмірі 70 000,00 грн.;

- за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 позивачу нараховувалась: премія захисникам (ураховуючи, що грошове забезпечення за минулий місяць виплачується у поточному): січень березень 30 000,00 грн.;

- винагорода до рівня 100 000,00 грн нараховувалась з січня по березень у розмірі 70 000,00 грн.

Відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №28 від 24 лютого 2022 року Про направлення особового складу групи посилення ІНФОРМАЦІЯ_1 у оперативне розпорядження начальника штабу АДРЕСА_2 групі посилення зі складу військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 в кількості 17 військовослужбовців, ІНФОРМАЦІЯ_2 в кількості 36 військовослужбовців наказано вибути у оперативне розпорядження начальника штабу оборони міста Маріуполя командира НОМЕР_4 бригади оперативного призначення Національної гвардії України (військової частини НОМЕР_5 ).

Відповідно до копії листа ВЧ НОМЕР_6 від 10.03.2023 № 40/57/12-2018 Про надання відповіді на запит, адресованого ІНФОРМАЦІЯ_13 , повідомлено, що відповідно до ІНФОРМАЦІЯ_14 , затвердженого наказом КОС від 18.02.2023 № 9т, до складу сил оборони м. Маріуполь від ЗСУ входив особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_9 , які мали виконувати бойові завдання.

Особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_5 мав забезпечувати питання призову резервістів, мобілізації приписного складу та постановки їх до підрозділів. Керівництво ІНФОРМАЦІЯ_5 повинно було надати свого представника до об`єднаного штабу оборони міста, що виконано не було. За інформацією, яка є у наявності військової частини, наказів та розпоряджень від КОС, командуючого ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_15 на вихід з міста будь-яких підрозділів не надходило.

Стосовно військовослужбовців, зокрема, ОСОБА_1 , наявна інформація, що вищезазначений військовослужбовець знаходився на території заводу Азовсталь та евакуювались із території заводу Азовсталь м. Маріуполя, інформації стосовно їхнього статусу не має.

Надати інформацію з журналів бойових дій стосовно особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_9 не є можливим з огляду на те, що журнал бойових дій вівся відносно військовослужбовців ВЧ НОМЕР_6 НГУ.

25.04.2023 за наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №67 від 25.04.2023 Про призначення службового розслідування було розпочато службове розслідування щодо встановлення законних причин відсутності на службі, а також фактів та обставин втрати (знищення) особистої зброї, боєприпасів старшого солдата ОСОБА_1 , а також встановлення ступеню вини військовослужбовця чиї дії чи бездіяльність стали причиною правопорушення.

Відповідно виписки із медичної картки ОСОБА_1 №1393 У позивач в період з 28.04.2023 по 17.05.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні.

18.05.2023 за результатами службового розслідування відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №58 від 18.05.2023 встановлено, що жодних неправомірних дій з боку старшого солдата ОСОБА_1 не підтвердилось. Наказом №58 від 18.05.2023 старшого солдата ОСОБА_1 забезпечено всіма виплатами за всіма видами забезпечення з моменту зникнення, а саме з 08.03.2023.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не включення періоду з 06.03.2022 по 17.05.2022 до періоду участі у заходах національної безпеки та оборони та з відбиття збройної агресії Російської Федерації, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан.

Крім того, Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України та відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановив оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

Відповідно до преамбули Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №3551-XII), цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 5 Закону №3551-XII визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час*.

* Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 19 частиною 1 статті 6 Закону України №3551-XII учасниками бойових дій визнаються, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України;

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 затверджено відповідний Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі Порядок № 413).

Абзацом 2 пункту 2 Порядку № 413 передбачено, що статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій: особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій після закінчення 30 календарних днів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 4 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Отже, Порядком № 413 визначено, що обов`язок зі складення довідки, зокрема, за формою згідно додатку 4 до цього порядку, покладається на командирів (начальників) військових частин у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), у складі яких проходили службу особи.

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 №333 (надалі Інструкція №333) та чинної на час виникнення спірних правовідносин, облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Для обліку особового складу в особливий період використовуються, зокрема, на сержантів і солдатів - обліково-послужні картки, вилучені з їхніх військових квитків (п. 1.2).

Відповідно до п. 2.8 глави 2 розділу ІІ Інструкції №333, зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Згідно із пунктом 2.10 розділ 2 Інструкції № 333 не виключаються зі списків особового складу військової частини, а обліковуються як тимчасово відсутні особи: які тимчасово вибули з військової частини з різних причин (у відрядження, відпустку, на збори, тимчасово відряджені до інших військових частин).

Так, копії наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 (з основної діяльності) від 24.02.2022 № 28 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 22.02.2022 № 43 (по стройовій частині) свідчать, що позивача у складі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_9 було направлено у оперативне розпорядження начальника штабу оборони міста Маріуполя командира НОМЕР_4 бригади оперативного призначення Національної гвардії України (ВЧ НОМЕР_5 ). Пунктом 4 наказу № 28 передбачено, що він діє до окремого розпорядження.

Станом на 06.03.2022 наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.02.2022 № 28 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 22.02.2022 № 43 діяли (відповідачами це не спростовано).

Тобто позивач не був відкликаний з оперативного підпорядкування ВЧ НОМЕР_6 та перебував у АДРЕСА_2 у складі групи посилення для виконання завдань з реалізації плану оборони АДРЕСА_2 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що направлення позивача в оперативне розпорядження до ВЧ НОМЕР_6 не змінює того, що позивач перебував у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_9 та, відповідно, на начальника відповідача-2, як на командира позивача, покладається обов`язок зі складення спірної довідки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що загальновідомим фактом, що не потребує доведення, є факт того, що протягом періоду з 06.03.2022 по 17.05.2022 м. Маріуполь було територією ведення активних бойових дій. При цьому, з 05.03.2022 вважається тимчасово окупованою територією.

З листа ВЧ НОМЕР_6 від 10.03.2023 № 40/57/12-2019 вбачається, що військовослужбовці, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_9 , залучались згідно ІНФОРМАЦІЯ_14 , затвердженого наказом КОС від 18.02.2022, мали виконувати бойові завдання у визначених секторах оборони м. Маріуполя. При цьому за наявною у ВЧ НОМЕР_6 інформацією наказів та розпоряджень від КОС, Командуючого ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_15 на вихід із міста будь-яких підрозділів не надходило.

Вищезазначені факти свідчать про залучення позивача до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях після 05.03.2022, що відповідає вимогам Порядку № 413.

Матеріали справи містять докази безпосередньої участі позивача у бойових діях за період з 06.03.2022 по 17.05.2022: витяг з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.02.2022 № 25 Про створення групи посилення ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витяг з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.02.2022 № 28 Про направлення особового складу групи посилення ІНФОРМАЦІЯ_1 у оперативне розпорядження начальника штабу оборони АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 16.05.2023 №890 проведено медичний огляд ОСОБА_1 ВЛК терапевтичного профілю ВЧ НОМЕР_10 16.05.2023. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія першої стадії з розсіяно вогнищевою органічною симптоматикою, незначно вираженим церебрастенічним синдромом. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. Недостатність мітрального клапана з регургітацією першого ступеня, недостатність трикуспідального клапана з регургітацією першого ступеня. СН 0. Обмежений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів з больовим синдромом при фізичних навантаженнях без порушення функції хребта. Хронічна вертеброгенна торакалгія у фазі нестійкої ремісії. Дифузний вузловий зоб першого ступеня без порушення функції щитовидної залози. Хронічний простатит у фазі ремісії. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Простий короткозорний астигматизм обох очей 2,0 Д при гостроті зору з корекцією 1,0. Викривлення перегородки носа без порушення носового дихання. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Наслідки вогнепального осколового сліпого поранення (31.03.2022) тяжкого ступеня: голови з наявністю стороннього тіла (уламку) 3,5*2,0 мм в лобній кістці зліва; обох нижніх кінцівок з вогнепальним переломом верхнього полюса правого надколінка, лікованого оперативно (30.03.2023): видалення уламку з правого колінного суглоба, у вигляді: після травматичного дефекту верхнього полюса правого надколінка; зміцнілих шкірних рубців обох нижніх кінцівок з наявності сторонніх тіл (уламків) м`яких тканин обох стегон, гомілок та стоп з больовим синдромом при фізичних навантаженнях без порушення функції.

Витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_16 (з основної діяльності) від 18.05.2023 № 58 Про результати проведення службового розслідування та Акт службового розслідування від 18.05.2023, також підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях.

Також встановлена відсутність вини колишнього старшого стрільця З відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_1 у втраті (знищенні) зброї та боєприпасів. Відсутність фактів дезертирства або самовільного залишення військової частини ІНФОРМАЦІЯ_2 колишнього старшого стрільця З відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належними, достовірними, допустимими доказами підтверджено безпосередню участь позивача у бойових діях за період з 06.03.2022 по 17.05.2022, які у своїй сукупності є достатніми для надання довідки про участь у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду 06.03.2022 по 17.05.2022, що обумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 24.02.2022 по 17.05.2022 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини 2 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Поняття «додаткова винагорода» входить у поняття «грошове забезпечення» (частина 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ), так само відповідає визначенню поняття «заробітна плата» (стаття 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року).

Колегія судів зазначає, що в умовах збройної агресії рф проти України важливим залишається питання належного соціального захисту військовослужбовців, які беруть участь у захисті державного суверенітету України. У військово-соціальній сфері матеріальне забезпечення є аналогом системи гарантій у системі соціального захисту населення і включає професійні винагороди та премії тим військовослужбовцям, які виконують обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Безумовно, система матеріального забезпечення військовослужбовців виконує стимулюючу функцію, що, крім патріотизму, є потужною мотивацією і адекватною відповіддю держави, яка піклується про військовослужбовців під час дії воєнного стану.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Таким чином, Україна зобов`язана вживати всіх можливих заходів для мотивації військовослужбовців та забезпечення соціальної підтримки членів їхніх сімей.

Соціальний захист військовослужбовців це діяльність держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їхньої службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та №69/2022 Кабінет Міністрів України постановою від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» серед іншого передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згодом, цей пункт Постанови № 168 був змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 217, від 22 березня 2022 року № 350, від 01 квітня 2022 року № 400, від 01 липня 2022 року № 754, від 07 липня 2022 року № 793.

Конкретизація умов, визначених положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 доповнено Постанову № 168 пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів». Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що виплата відрядженому військовослужбовцю Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень на місяць, передбаченої Постановою № 168, здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження військовою частиною (установою), до якої відряджений військовослужбовець, безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах та повідомлення нею про це у встановленому порядку військової частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовця.

Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 520/690/23 констатував, що текстуальний виклад пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".

Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за № 382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року № 248/1298, від 18 квітня 2022 року № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року), а потім окреме доручення від 23 червня 2022 № 912/з/29, якими надав тлумачення терміну «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів», встановив порядок визначення районів ведення бойових дій; визначив вимоги щодо документального підтвердження безпосередньої участі у бойових діях та заходах, а також обов`язки керівників органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирів військових частин щодо організації належного документування участі у бойових діях та заходах та інше.

Отже, Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації пункту 1 Постанови № 168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.

З уваги на це можна констатувати, що окремі рішення Міністром оборони України прийняті для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі до 100 000 грн), мають належне юридичне підґрунтя.

Верховний Суд у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 400/1217/23, аналізуючи положення Указу № 493/92 та Порядку № 731, визнав обґрунтованими доводи скаржника, що рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року №248/1298, від 18 квітня 2022 року №248/1529, від 23 червня 2022 №912/з/29 підлягали обов`язковій державній реєстрації, позаяк містять норми, які зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації виплати додаткової винагороди.

У той же час, така обставина як відсутність їх державної реєстрації, зважаючи на умови в яких ці рішення Міністром оборони України приймалися, а також те, що вони фактично виконувалися керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирами військових частин упродовж періоду їх дії шляхом документування безпосередньої участі у бойових діях та заходах, є виправданою, має розумне пояснення і не може змінити їх юридичної сили.

У постанові від 20 березня 2024 року у справі № 560/7178/22 Верховний Суд, беручи до уваги вимоги пункту 17 Порядку №260, також зробив висновок, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Колегія суддів зазначає, що у спірний період з 24.02.2022 по 17.05.2022 діяли рішення Міністра оборони України директиви та телеграми.

При цьому, є безпідставним посилання відповідачів на приписи окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, оскільки доручення не було чинним у спірний період.

Для врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав, зокрема, Окреме доручення від 25 березня 2022 року № 248/1298.

За пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року) під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Згідно з пунктом 2 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

За пунктом 3 Окремого доручення від 25 березня 2022 року № 248/1298 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

Пунктом 5 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 передбачено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згідно з пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 (яке, згідно з пунктом 14, має застосовуватися з 01 червня 2022 року (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовуються з 24 лютого 2022 року) під терміном «безпосередня участь Військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; .

Верховний Суд звертає увагу, що за приписами статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.

У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.

У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.

Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що військовослужбовцям Збройних Сил України на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата додаткової винагороди до 100 000 гривень на місяць здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця в зазначених бойових діях або заходах.

З наведеного висновується, що ключовою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць, передбаченої Постановою № 168, є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 липня 2024 року справа № 340/5934/23, від 06 серпня 2024 року справа № 400/10311/23, від 05 вересня 2024 року справа № 380/4308/23.

Верховний Суд у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 200/660/23 зауважував про те, що за приписами статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.

У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.

У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.

Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.

Позивач наголошує на тому, має право на отримання винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі до 100 000 грн.

Матеріали справи підтверджують, що позивач у спірний період з 24.02.2022 по 17.05.2022 брав безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів м. Маріуполь, після чого потрапив у полон.

Так, як зазначалось, матеріали справи містять докази безпосередньої участі позивача у бойових діях у спірний період.

Оцінюючи вказані докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вони підтверджують участь позивача в заходах з національної безпеки та оборони у період з 24.02.2022 по 17.05.2022 у м. Маріуполі, що на той час було безпосереднім районом ведення бойових дій та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідачі не надали жодного належного доказу на спростування доводів позивача, обмежившись твердженням про відсутність належного документального підтвердження безпосередньої участі позивача у відповідних діях та заходах.

Посилання ІНФОРМАЦІЯ_9 на лист Військової частини НОМЕР_6 свідчить не про відсутність документів щодо позивача, а про їх втрату.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу за період з 24.02.2022 по 17.05.2022 виплата грошової допомоги має здійснюватися, як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи в районі ведення бойових дій, що обумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не надання довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) відповідно додатку № 5 до наказу Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, де вказати, що поранення отримане 31.03.2022 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон № 2232) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до пункту 4 статті 24 Закону № 2232 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-ХІV (далі Статут).

Відповідно до статті 260 Статуту на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення Про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України (далі Положення № 402, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин 16.04.2021).

Відповідно до підпункту б пункту 6.1. Положення № 402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Згідно із пунктом 21.1. Положення № 402 у разі, коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до пункту 21.2. Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Відповідно до пункту 21.2. Положення № 402 Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у… , а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пункту 21.7. Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Додатком 5 до Положення №402 визначено форму довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зі змісту якої слідує, що саме на підставі наказу командира (начальника) військової частини та за його підписом видається така довідка.

Так, з метою отримання вищезазначеного статусу та одноразової грошової допомоги, зазначеної в п. «б» ч.1 статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII, позивач надав відповідну заяву та наявні документи до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 не прийнято до реєстрації та розгляду заяву позивача з мотивів відсутності довідки про обставини поранення.

У видачі довідки про обставини поранення ІНФОРМАЦІЯ_10 відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_17 від 24.02.2022 №28 Про направлення особового складу групи посилення ІНФОРМАЦІЯ_1 у оперативне розпорядження начальника штабу оборони АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 був направлений у оперативне розпорядження начальника штабу оборони міста Маріуполь - командира НОМЕР_4 бригади оперативного призначення Національної гвардії України(військової частини НОМЕР_6 ), жодних вище вказаних підтверджуючих документів з військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 не оформлювалось та не видавалось.

На час звернення позивача до суду ВЧ НОМЕР_6 місце отримання ОСОБА_1 під час бойових дій поранення, зв`язок поранення з захистом Батьківщини документально не підтверджено і достовірно не встановлювалися.

Оцінюючи вказані докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставини отримання позивачем поранення, ураховуючи тривалий період перебування позивача у полоні, проаналізувавши наведені вище норми законодавства України, вважає, що обов`язок складення відповідної довідки має покладатись на ІНФОРМАЦІЯ_10 як на військову частину, де позивач проходив службу, що обумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 р. у справі № 200/1236/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 26 березня 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук