Справа № 644/9012/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 р.Справа № 644/9012/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Сітало А.К., м. Харків, по справі № 644/9012/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенант поліції Коровіна Віктора Володимировича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жупинський М.А. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕНА №3237448 від 10 жовтня 2024 року, яка винесена поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Коровіним В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 140 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року позов задоволено.

Постанову серії ЕНА №3237448 від 10 жовтня 2024 року, яка винесена поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Коровіним В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 140 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. - скасовано.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП - закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: 03048, м. Київ, Солом`янський район, вулиця Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Департамент патрульної поліції, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що нормативні документи, які регулюють організацію пасажирських перевезень, встановлюють обов??язок погодження схеми маршруту з уповноваженими органами для забезпечення безпеки перевезень. Навіть якщо перевезення організовано для власних потреб підприємства, якщо транспорт використовується на регулярних рейсах, маршрут має бути погоджений із відповідними службами. Таким чином, відсутність погодження маршруту може розглядатися як порушення вимог законодавства щодо безпеки дорожного руху.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 жовтня 2024 року о 16 год. 59 хв. поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Коровіним В.В. винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА №3237448 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі за порушення п.2.1г ПДР України та притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до постанови 10.10.2024 року в 16 :41 год. в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, 299, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автобус) ПАЗ днз НОМЕР_2 , надавав послуги регулярних спеціальних перевезень пасажирів за маршрутом м. Харків, вул. Індустріальна, 15А - м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299 та не мав паспорта, схеми маршруту руху, погодженої з уповноваженим підрозділом НПУ, чим порушив вимоги п.2.1г ПДР, ст. 39 «Закону України «Про автомобільний транспорт», ст.ст.12, 52-3 Закону України «Про дорожній рух».

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржила її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Положеннями статті 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як випливає з положень пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту ,зокрема, передбачені частиною другою статті 140 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, що тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пункт 2.1 г Правил дорожнього руху (далі - ПДР), передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух та Про перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила).

При цьому, маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;

регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

автобусний маршрут загального користування - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення;

автобусний маршрут спеціальних перевезень - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні спеціальні пасажирські перевезення.

За змістом положень ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, відповідно до яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Частиною другою статті 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг. (ч. 4 ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт»)

Відповідно до п.46 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 року (надалі по тексту Постанова КМУ № 176) регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким автомобільний перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку.

Згідно до п.46 Постанова КМУ № 176 під час здійснення регулярного спеціального перевезення водій повинен мати копію договору із замовником послуг та паспорт маршруту.

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що регулярні спеціальні пасажирські перевезення здійснюються автомобільними перевізниками у відповідності до автобусних маршрутів на підставі укладених договорів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 06.09.2022 року працює на посаді водія автотранспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «ХЕМЗ-ІРЕС».

З наданого відеозапису колегією суддів встановлено, що 10.10.2024 року о 16:41 під час зупинення транспортного засобу позивач пояснив, що ним було здійснено перевезення працівників ПАТ «ХЕМЗ-ІРЕС» з використанням транспорту підприємства для власних потреб.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та ПАТ «ХЕМЗ-ІРЕС» не було укладено жодних договорів перевезення, вказане апелянтом не спростовано.

Крім того, апелянтом також не доведено, те що в автобусі знаходилися інші особи, які не є працівниками ПАТ «ХЕМЗ-ІРЕС» або те, що позивачем надавалася послуга з перевезення іншому підприємству, установі або організації.

Враховуючи вказане, в даній ситуації позивач виконував свої трудові обов`язки як найманий працівник, а не як надавач послуг з пасажирських перевезень.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження апелянта, що навіть якщо перевезення організовано для власних потреб підприємства на регулярних рейсах, то маршрут має бути погоджений із відповідними службами, оскільки апелянтом не доведено, що позивачем були здійснені саме регулярні пасажирські перевезення на підставі укладеного договору перевезення.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги, що відповідачем не доведено, що позивач у спірних правовідносинах здійснював регулярні спеціальні перевезення в розумінні Закону «Про автомобільний транспорт» та Постанови КМУ № 176, то у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.140 КУпАП.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3237448 від 10 жовтня 2024 року, відповідачем не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на належні та допустимі докази та наявність вини в діях водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 по справі № 644/9012/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій