Справа № 340/5854/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року м. Дніпросправа № 340/5854/24
(суддя Дегтярьова С.В., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №340/5854/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 вересня 2024 року звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, згідно з яким, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 13.05.2024 року №0-1126-UA0038829.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні об`єкт оподаткування вказаний як нежитлове приміщення, а в рішенні Олександрійської міської ради від 07.07.2021 року №221 «Про місцеві податки і збори» такий об`єкт оподаткування як «швидкомонтуєма будівля» відсутній.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що вказана будівля відноситься до складу, а тому перебуває у розділі 125 «Будівлі промислові та склади» Таблиці 1 рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 07.07.2021 року №221 «Про місцеві податки та збори». В цьому розділі мінімальна ставка податку становить саме 0,25%, що виключає обґрунтованість посилань на порушення права позивачки через застосування високої ставки податку. ОСОБА_1 , не є фізичною особою-підприємцем, господарською та підприємницькою діяльністю не займається, вказана будівля в оренду, лізинг, тощо не передавалась для використання за цільовим призначенням, особисто ОСОБА_1 її не використовує за призначенням також, а тому підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не застосовується, а відтак податкове повідомлення-рішення винесене правомірно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що «швидкомонтуєма будівля» за своєю суттю є спорудою, а не «нежиловим приміщенням», а для споруд, так само як для нежитлових приміщень, рішенням Олександрійської міської ради від 07.07.2021 року №221 «Про місцеві податки і збори» ставка збору не встановлювалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що у власності позивача на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2013 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2013 перебуває «швидкомонтуєма будівля» загальною площею 344,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 (а.с.28).

Вказана будівля за цільовим призначенням є складом, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:402:0007, цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, для обслуговування шодкомонтуємої будівлі, площею 0,1923 га (а.с.36зв.).

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у Кіровоградській області нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік та сформовано податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») від 13.05.2024 року №0-1126-UA0038829

на суму 5763,68 грн. (адреса місцезнаходження об`єкта нежитлового приміщення АДРЕСА_1 ) (а.с.12).

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідачем прийнято на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України (далі-ПК України) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.266.2 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України встановлено база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з п. п.266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Згідно з п.п.266.7.2 п.266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Як вбачається з матеріалів справи, у власності позивача на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2013 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2013 перебуває швидкомонтуєма будівля загальною площею 344,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, тобто об`єкт нежитлової нерухомості, який у відповідності до положень статті 266 ПК України підлягає оподаткуванню.

В свою чергу, ставка податку встановлена рішенням Олександрійської міської ради від 07.07.2021 року №221 «Про місцеві податки і збори».

Так, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на нерухоме майно вбачається, що вказана будівля за цільовим призначенням є «складом, А», який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:402:0007, цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, для обслуговування швидкомонтуємої будівлі, площею 0,1923 га (а.с.36зв.).

Тобто, з наданих документів вбачається, що «швидкомонтуєма будівля» загальною площею 344,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням є «складом, А», а тому у відповідності до положень статті 266 ПК України є нежитловою нерухомістю, що підлягає оподаткуванню.

У розділі 125 «Будівлі промислові та склади» Таблиці 1 рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 07.07.2021 року №221 «Про місцеві податки та збори», мінімальна ставка податку становить саме 0,25% (а.с.13-18).

Зважаючи на те, що у власності позивача у податковий період перебувала нежитлова нерухомість, що підлягає оподаткуванню та у відповідності до рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 07.07.2021 року №221 «Про місцеві податки та збори», мінімальна ставка податку становить саме 0,25%, що і була застосована до об`єкта нерухомості позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення сформовано відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №340/5854/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 25 березня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов