Справа № 160/6571/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 березня 2025 року Справа 160/6571/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду та закриття провадження у справі №160/6571/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2025 року представника ОСОБА_1 - адвоката Попова Артема Олеговича звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням уточненого позову просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 08.01.2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 08.01.2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.

12.03.2025 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 16.04.2025 року. Також вказаною ухвалою суду відповідача зобов`язано надати додаткові докази в даній справі.

25.03.2025 року на електронну адресу суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов письмовий відзив на позов, за змістом якого убачається клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та закриття провадження у справі №160/6571/25.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на дію ст. 233 КЗпП в редакції, чинній після внесення змін Законом України 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" з 19.07.2022 року, згідно з якою із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні працівник має право звернутися у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Позивача виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 08.01.2018 року, тому позовна заява надана з пропуском строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, доводи зазначені у клопотанні, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Предметом оскарження в даній справі є бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 08.01.2018 року.

Даний спір стосується виплати грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В свою чергу діюча наразі редакція ч.1 та ч.2 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

При цьому в такій редакції ч.1 та ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України існує з 19.07.2022 року дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 року №2352-IX (далі Закон №2352-IX).

В редакції до набрання чинності вказаними змінами ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачала наступне положення - у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що тримісячний строк звернення до суду застосовується до правовідносин, які виникли після набрання чинності Законом №2352-IX, тобто з 20.07.2022 року.

В свою чергу на правовідносини, які виникли, існували та завершилися до 19.07.2022 року, в силу принципу незворотності дії нормативно-правових актів, положення нової редакції ст.233 Кодексу законів про працю України не поширюються.

Оскільки позивач звільнений з військової служби 08.01.2018 року, тобто спірні правовідносини виникли до 19.07.2022 року, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду не пропущено.

Щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Вказаний перелік є вичерпним, проте відповідач не навів жодних підстав, передбачених ч. 1 ст. 238 КАС України для закриття провадження у справі та суд таких не вбачає.

З урахуванням викладених обставин, суд не знаходить підстав для залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі, з огляду на що, клопотання відповідача є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду та закриття провадження у справі №160/6571/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту ії проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Серьогіна