Справа № 580/3136/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 березня 2025 року справа № 580/3136/25
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову адвоката Сусліна Є.В. від імені ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

21.03.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Сусліна Є.В. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення йому у період з 08.03.2022 до 12.05.2023 перерахунку грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704;

зобов`язання відповідача здійснити йому перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 08.03.2022 до 12.05.2023 відповідно до Постанови №704, обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Обґрунтовуючи зазначили, що позивач проходив військову службу у відповідача та 12.05.2023 він звільнений і виключений зі списків особового складу. Стверджує, що відповідач у спірному періоді розраховував грошове забезпечення позивачу із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018. Вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства, оскільки через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у нього виникли підстави для встановлення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до вказаної вище Постанови №704.

Того ж дня від представника позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення строків звернення, в якій просив поновити строк звернення до адміністративного суду, як пропущений з поважних причин (далі Заява). Обґрунтовуючи зазначив, що у березні 2022 року позивач пішов добровільно захищати Державу не дивлячись на наявність хвороб. Безпосередньо залучався до бойових дій та влітку 2022 року отримав поранення, яке продовжує лікувати і після звільнення. Поранення та застарілі хвороби негативно впливають на його повсякденне життя та він періодично проходить лікування. Під час проходження служби не цікавився повнотою нарахування грошового забезпечення, оскільки мобілізувався не за гроші. Після звільнення йому повідомили, що увесь час проходження служби він недотримував кошти. Звернення позивача щодо проведення виплат відповідач залишив без задоволення. Відповідь на звернення отримав у березні 2025 року. Вважає, що наведені підстави є достатньо поважними для поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Однак підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин») у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Норми Закону України «Про оплату праці», на які посилається представниця позивача, не регулюють правовідносини щодо застосування процесуальних строків в адміністративному судочинстві.

Заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

Неоднаковий підхід до обчислення процесуального строку звернення до суду для осіб, які звертаюся в один проміжок часу з аналогічним предметом спору до того ж відповідача, свідчитиме про дискримінаційний та упереджений розгляд справи, що в умовах справедливого судочинства не допустиме. Так, ст.24 Конституції України встановлює, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Крім того відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частина 3 ст.3 КАС України приписує, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. То ж для звернення позивача до суду застосовується чиниий на момент подання позовної заяви закон щодо обчислення строків.

Отримуючи заробітну плату (грошове забезпечення) за період з 08.03.2022 до 12.05.2023 протягом 3 місяців з дати отримання позивач мав право звернутися з позовом щодо невірного її (його) розрахунку.

Витягом із наказу відповідача від 12.05.2023 №135 підтверджується, що з 12.05.2023 позивач виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення та йому наказано виплатити відповідне грошове забезпечення.

Заявою щодо нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу за спірний період він звернулася 23.01.2025 та у відповідь лист відповідача датований 19.02.2025. Інших обставин досудового врегулювання спору не вказано. Отже, лише з 23.01.2025, зі спливом майже двох років після звільнення з військової служби, позивач почав вчиняти активні дії щодо нарахування та виплати йому грошового забезпечення за вказаний вище період. До вказаної дати позивач не вчиняв дій щодо реалізації свого права на отримання зазначеного вище грошового забезпечення.

Позивач не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду 21.03.2025, позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду зі вказаним вище позовом та зобов`язаний надати суду обґрунтовану заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, зазначити доводи поважності тому причин і надати докази. Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо перерахунку та виплати йому за період з 08.03.2022 до 12.05.2023 грошового забезпечення, у т.ч. протягом розумного строку до відповідача позовна заява та Заява не містять.

Копією посвідчення від 05.02.2024 серії НОМЕР_4 підтверджується, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Протоколом МРТ правого колінного суглоба №6291 підтверджується проходження позивачем 26.05.2023 обстеження.

Ультразвуковим дослідженням ФОП ОСОБА_2 підтверджується, що позивач 16.10.2023 проходив ультразвукове дослідження, йому встановлений відповідний діагноз та надані рекомендації. Випискою №2419 Л із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» підтверджується, що позивач знаходився на лікуванні у стаціонарі з 11.06.2024 до 21.06.2024. Консультаційним висновком спеціаліста КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» від 29.07.2024 підтверджується виключно інформація щодо проведення позивачу лабораторних досліджень, встановлення діагнозу та рекомендації щодо лікування.

Отже, у вказані вище періоди, а саме 26.05.2023, 16.10.2023, з 11.06.2024 до 21.06.2024, 29.07.2024 позивач мав об`єктивні перешкоди для звернення до суду зі вказаним позовом. Водночас не підтвердженими належними, достовірними та допустимими доказами про поважність причин є періоди з 13.05.2023 до 25.05.2023, з 27.05.2023 до 15.10.2023, з 17.10.2023 до 10.06.2024, з 22.06.2024 до 28.09.2024 та з 30.07.2024 до 20.03.2025.

Згідно з довідкою відповідача від 09.07.2023 №5600 позивач у період з 10.04.2022 до 18.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на території н.п. Білокузминівка Донецької області. Водночас відсутні належні докази його залучення до здійснення заходів правового режиму воєнного стану, у т.ч. на території областей, де проходять бойові дії, а саме копії бойових розпоряджень тощо протягом періоду дії воєнного стану. Тому доводи про поважність причин пропуску строку звернення до суду у зв`язку зі вказаними обставинами не обґрунтовані.

Викладені у Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, свідчать про необґрунтоване зволікання позивача щодо звернення до відповідача та суду щодо нарахування та виплати йому за період з 08.03.2022 до 12.05.2023 грошового забезпечення, а отже, не обґрунтовані. Тобто, за змістом не містить посилань на обставини, які перешкодили своєчасно звернутися до суду. Тому Заява не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку, що позовна заява має недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження у справі, а підстави про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані у Заяві є неповажними.

Отже, наявні підстави залишити її без руху та зобов`язати позивача надати обґрунтовану заяву щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням поважних причин його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку з викладенням об`єктивних обставин і фактів, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати підтверджуючі докази їх існування.

Керуючись ст. ст.2-20, 122-133, 160-161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні заяви вх. від 21.03.2025 адвоката Сусліна Є.В. від імені ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити повністю.

Позовну заяву адвоката Сусліна Є.В. від імені ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачу.

СуддяАнжеліка БАБИЧ