Справа № 120/14647/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в справі

м. Вінниця

27 березня 2025 р. Справа № 120/14647/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницька міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницька міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем надано відзив, в якому зазначено про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. 08.08.2023 р. з відповідним клопотанням та повним пакетом документів, оформленим згідно приписів ст. 118 ЗКУ до Вінницької міської ради звернувся гр. ОСОБА_1 . Розпорядженням міського голови від 14.08.2023 р. № 115/р чергову сесію міської ради призначено на 25.08.2023 р. Порядок денний затверджується додатком до вказаного розпорядження, тому на момент його підписання має бути сформовано перелік питань, що виносяться на розгляд сесії. Крім того, відповідно до ст. 2.6.6. Регламенту Вінницької міської ради, затвердженого рішенням міської ради № 42 від 04.12.2020 р., проекти рішень, інші матеріали, які вносяться на розгляд ради, не пізніше як за 10 днів до відкриття сесії подаються до апарату ради, який не пізніше як за 8 днів до відкриття сесії доводить їх до відома депутатів. Таким чином, як зазначає відповідач, питання, порушене у заяві від 08.08.2023 р. не могло бути включене до порядку денного сесії, який затверджувався 14.08.2023 р. Листом за вих. № К/01/69111/01-37 від 24.08.2023 р. департамент земельних ресурсів міської ради повідомив позивача про те, що порушене ним у заяві питання буде підготовлено на розгляд виконавчого комітету міської ради.

Відповідно до розпорядження міського голови від 15.09.2023 р. № 124/р наступне засідання чергової сесії міської ради призначено на 29.09.2023 р. та затверджено порядок денний чергової сесії міської ради, до якого, зокрема, і було включено питання, що порушувалось позивачем у поданій ним заяві. В подальшому, листом за вих. №К/01/6911/01-37 від 03.10.2023 р. департаментом земельних ресурсів міської ради повідомлено позивача про те, що порушене у поданій ним заяві питання розглянуто на сесії міської ради, яка відбулась 29.09.2023 р. Крім того, вказаним листом позивач повідомлявся про порядок отримання витягу з рішення сесії. Так, за результатами розгляду заяви позивача було прийнято відповідне рішення міської ради за №1888 від 29.09.2023.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з наступних мотивів.

Так, спір між сторонами виник у зв`язку з протиправною, на думку позивача, бездіяльністю відповідача, як суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не розгляді клопотання та не прийняття рішення по суті за результатом розгляду такого клопотання.

Водночас, позивач, обираючи спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів, просить суд зобов`язати відповідача розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В цьому контексті суд враховує, що порядок безоплатної приватизації земельних ділянок врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема, частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Правовий статус Вінницької міської ради визначається Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Стаття 26 Закону № 280/97-ВР передбачає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад.

Так, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, серед іншого, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що закон встановлює конкретний (місячний) строк для розгляду органом місцевого самоврядування клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов`язує відповідний орган місцевого самоврядування прийняти за наслідками розгляду такого клопотання одне з двох рішень: про надання дозволу на розроблення документації або про відмову у його наданні.

Не отримавши рішення, передбаченого частиною сьомою статті 118 ЗК України, представник позивача звернувся до суду з даним адміністративним позовом щодо оскарження бездіяльності Вінницької міської ради.

Однак, 29.09.2023, тобто вже після звернення позивача до суду, відповідач розглянув клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 та прийняв відповідне рішення.

Відтак, суд враховує, що в межах даної справи оскаржується бездіяльність саме щодо не розгляду клопотання позивача. У свою чергу, відповідач фактично усунув порушення, які є предметом розгляду даної адміністративної справи, а правовідносини між сторонами у разі незгоди із прийнятим рішення від 29.09.2023 №1888 перейшли у площину нового спору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Отже, для закриття провадження у справі з вищенаведених підстав необхідні дві обов`язкові умови: 1) виправлення суб`єктом владних повноважень тих порушень, що є предметом оскарження в суді; 2) відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

За результатами розгляду цієї справи по суті, суд доходить висновку, що вказані умови повністю дотримано.

Відтак, за встановлених обставин існують достатні фактичні та правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В поданій позовній заяві представник позивача адвокат Верещака О.М. просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу. На обґрунтування понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником подано суду ордер, акт прийому-передачі виконаних робіт №1, договір №128-09/2023 від 18.09.2023 про надання юридичної допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом згідно якого: гонорар за підготовку позовної заяви та направлення її до суду - 15 000 грн., гонорар успіху - 20 000 грн., а всього на суму 35 000 грн., рахунок фактуру від 31.01.2024 №1 на суму 35000 грн.

Суд врахував, що суду не надано доказів оплати послуг правничої допомоги у розмірі 3500,00 грн.

Надана суду копія рахунку фактури від 31.01.2024 №1 не є фінансовим документом, який підтверджує оплату таких послуг.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, а їх розмір обґрунтованим.

Оскільки позивачем у сукупності не надано належних та допустимих доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, відсутні підстави для їх стягнення на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадженні у справі №120/14647/23 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович