Справа № 520/25798/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 р.Справа № 520/25798/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.12.24 по справі № 520/25798/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротоп"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротоп", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області , в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.08.2024 р. №5, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у розмірі 132 900 грн.;

- судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.08.2024 р. №5 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротоп" розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду у розмірі 132 900 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротоп" (вул. Сонячна, буд. 6, с. Сніжків, Валківський район, Харківська область, 63042, ) сплачену суму судового збору в розмірі 3028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ «АГРОТОП» пройшло у встановленому чинним законодавством України державну реєстрацію юридичної особи та зареєстровано 16.08.2006 запис № 1 000236. Перебуває на обліку у контролюючих органах з 16.08.2006 за № 00, станом на день складання довідки перевірки, перебуває на обліку у ГУ ДПС в Харківській області (Валківська ДПІ).

Місцезнаходження (відповідно до реєстраційних документів) та фактичне місцезнаходження - вул. Сонячна, буд. 6, с. Сніжків, Валківський район, Харківська область, 63042, де здійснює власну господарську діяльність у приміщеннях, загальною площею згідно з правовстановлюючими документами власних всього 10,5674 кв. м., з них: офісних 448,9 кв.м., виробничих/складських 5 228 кв.м. та земельних ділянках, площею - 5 491,1266 га, з них: орендованих у юридичних осіб 360,1565 га, пайовиків- 803 га, фізичних осіб - 5130,9701 га.

На підставі направлень від 20.06.2024 № 5141, № 5142, фахівцями ГУ ДПС, відповідно до підпункту 191.1.6 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями та відповідно до наказу ГУ ДПС області від 17.06.2024 № 2575-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГРОТОП» ()», з 24.06.2024 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АГРОТОП» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2024 року від 20.05.2024 № .

За результатами перевірки було складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГРОТОП» (), щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» від 05.07.2024р. № 31669/20-40-07-05-03/34473812 (далі по тексту акт перевірки).

Згідно висновку зазначеного акту Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2024 у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету ТОВ «АГРОТОП» (податковий номер 34473812) встановлено порушення пункту 198,1, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації) за квітень 2024 року в сумі 132 900 грн.

Контролюючим органом на підставі висновків акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.08.2024 р. №5 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду у розмірі 132 900 грн.

Суть порушення, за висновками контролюючого органу, обґрунтовано на сторінках 18-19 акту перевірки, а саме: «В ході перевірки проведено аналіз даних Єдиного реєстру податкових накладних в частині надання охоронних послуг іншим підприємствам та зареєстрованих виданих податкових накладних ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» за період січень - квітень 2024 року. В ході даного аналізу встановлено, що ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» в середньому, за звітний період місяць, надає свої послуги на місяць по різним регіонам, а саме Тернопільська область кількість послуг - 5, Київська область кількість послуг - 11, Харківська область кількість послуг - 4, Черкаська область кількість послуг - 4, Сумська область кількість послуг - 13, Львівська область кількість послуг - 13, Вінницька область кількість послуг - 2, Чернігівська область кількість послуг - 13. Таким чином середня кількість наданих послуг на місяць становить 65, що унеможливлює надання послуг охорони ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД- ЦЕНТР» в даних обсягах, так як у штаті ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» рахується 31 особа, з урахуванням керівника та головного бухгалтера, водіїв транспортних засобів (на обліку підприємства перебуває 5 транспортних засобів).

Також аналізом отриманих податкових накладних ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» за даними Єдиного реєстру податкових накладних було встановлено невідповідність номенклатури між придбанням товарно-матеріальних цінностей та реалізацією лише послуг охорони іншим підприємствам. У складі податкового кредиту ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД- ЦЕНТР» придбавало основні засоби (квартира, холодильник, пилосос, телевізор, мультиварка, компьютер, блендер, пральна машина та інше), будівельні матеріали (плитка різна, клей, вінілове покриття, плити пінополістирольні, камінь, краска та інше), паливно- мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо, газ) та інші товарно-матеріальні цінності та послуги. Тобто перевіркою встановлено, що ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» здійснювало постачання послуг охорони за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів (в значних обсягах будівельні матеріали та паливно-мастильні матеріали), не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, прийнято Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 31.05.2024 № 33430, згідно якого ПП«ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» було визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків.

Підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку, що визначені у додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р, № 1165): п,8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме:

03 - відсутність необхідних умов та/або обсягів .матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності,

11- накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності,

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку,

12- постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Згідно актів наданих послуг від 31.03,2024 №43, від 30.04.2024 №65 ПП«ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» надаються охоронні послуги за звітний період (місяць), однак проведеним в ході перевірки аналізом взаємовідносин з надавачем послуг встановлено, що в періоді надання послуг всі наявні документи підписано лише керівниками підприємств від «ЗАМОВНИКА» та «ВИКОНАВЦЯ» та неможливо встановити отримання послуги через відсутність працівників задіяних при реальному здійсненні господарської операції з наданої послуги охорони об`єктів ТOB «АГРОТОП». Також TОB «АГРОТОП» не здійснювало документального оформлення щодо прибуття та знаходження на території «ЗАМОВНИКА» робітників «ВИКОНАВЦЯ» для виконання обов`язків з охорони об`єктів підприємства, у зв`язку з чим не можливо встановити реальність придбання послуг охорони».

Судом встановлено, що між ТОВ «Агротоп» (Замовник) та ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» (Виконавець) укладено Договір № 32 про надання охоронних послуг від 01.08.2023 р.

Відповідно до п. 1.1 предметом вказаного договору є те, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати за плату послуги по охороні стаціонарних Об`єктів. Місцезнаходження Об`єктів зазначається в Дислокації, що є невід`ємним додатком до цього Договору, та послуги мобільної охорони, що окремо узгоджуватиметься сторонами у додаткових угодах. До основних завдань Виконавця відноситься:

-забезпечення охорони Об`єкта від знищення, пошкодження, розкрадання.

-здійснення перепусткового режиму, недопущення проникнення сторонніх осіб на Об`єкт.

-контроль ввозу і вивозу (внесення і винос) товарно-матеріальних цінностей на територію і з території Об`єкта по документації установленої форми.

Пунктами 1.2 1.4 договору встановлено наступне:

1.2.Вид охорони визначається як фізична охорона.

1.3.Охорона Об`єкта здійснюється кількістю охоронників, визначеною в Додатку № 1 «Дислокація», що є невід`ємним додатком до даного Договору;

1.4.Вартість наданих Виконавцем послуг із охорони Об`єкту одного цілодобового посту охорони становить 75 гривні 00 коп. з ПДВ за одну годину охорони. Послуги начальника відділу охорони - 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок з ПДВ за місяць. Вартість наданих охоронних послуг за кожен місяць визначається та фіксується в акті виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно п. 6.1.Договору за надані послуги Замовник щомісячно сплачує Виконавцю суму, передбачену п. 1.4. даної Договору, не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за місяцем надання послуг на підставі Акту виконаних робіт (наданих послуг), далі - Акт.

Оплата за послуги здійснюється шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок Виконавця (п. 6.2.)..

Строк дії договору встановлено у п. 7.1., згідно якого, договір набуває чинності з дати його укладення та діє до « 31» липня 2024 року (включно). У разі його неповного виконання хоча б однією із Сторін - до моменту повного виконання.

Згідно Додатку 1 до Договору № 32 від 01.08.2023р., охоронна послуга пов`язана з трьома стаціонарними постами, які знаходяться на одній території та забезпечується фізично з використанням засобів контрою та відеоспостереження.

По стаціонарному посту 1 здійснюється охорона об`єкта, здійснюється контроль пропускного режиму та забезпечується недопущення проникнення сторонніх осіб (Додаток 1).

По стаціонарному посту 2 здійснюється охорона об`єкта, здійснюється обхід об`єкта, огляд об`єкта з метою недопущення крадіжки та недопущення проникнення сторонніх (Додаток 1).

По стаціонарному посту 3 здійснюється охорона об`єкта, здійснюється обхід об`єкта, огляд об`єкта з метою недопущення крадіжки та недопущення проникнення сторонніх (Додаток 1).

Роботи з охорони об`єкта у спірному періоді виконані в повному обсязі, що підтверджується копіями актів надання послуг: №7 від 31.01.2024р.; №25 від 29.02.2024р.; №43 від 31.03.2024р. та №65 від 30.04.2024р.

Крім того, факт надання послуг підтверджується копіями журналів обліку виїзду та заїзду транспортних засобів, обліком руху товарно-матеріальних цінностей та журналом приймання-здавання об`єктів під охорону, які велись співробітниками ПП «Охорона- Захід-Центр» під час надання послуг з охорони у спірний період.

Оплата отриманих послуг ТОВ "АГРОТОП" здійснена платіжними дорученнями № 85 від 25.01.2024, № 471 від 05.03.2024, № 795 від 28.03.2024 та № 1194 від 14.05.2024.

На дату виникнення податкового зобов`язання з ПДВ, контрагентом було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 1 від 25.01.2024р.; № 4 від 28.03.2024р.; № 12 від 29.02.2024р. та № 13 від 30.04.2024р.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Агротоп» операції з отримання охоронних послуг від ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» відображено наступним чином:

Дт 92Кт 631

Дт 64 Кт 631

Дт 631 Кт 311

Суму податкового кредиту в розмірі 132 900.00 грн. позивачем включено до податкового кредиту у січні-квітні 2024 року податкових декларацій з ПДВ.

Не погоджуючись із податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС від 13.08.2024 р. №5, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сумніви податкового органу у добросовісності контрагента позивача або постачальників по ланцюгу постачання під час придбання послуг не підтверджують порушення позивачем положень податкового законодавства при формуванні податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі також - ПК України).

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п.п.200.1, 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України врегульовано, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

За приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у цій нормі.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презюмує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку, відповідає сутності податкового обліку, який ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Отже, у податковому обліку суми ПДВ, включені до податкового кредиту, повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та витрати, пов`язані із цією операцією. Податковий кредит, крім цього, має бути обов`язково підтверджений податковою накладною, зареєстрованою відповідно до пункту 201.10 статті201 ПК.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Також вимагається, щоб операція була пов`язана з господарською діяльністю платника податків, тобто була спрямована на отримання доходу (була економічно доцільною з точки зору звичайної господарської практики).

Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №320/14788/23, від 09.08.2022 у справі №380/1905/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судовим розглядом, у взаємовідносинах, що склалися контролюючим органом не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних у розумінні приписів ст. 73-76 КАС України доказів неправомірності та відсутності підстав для віднесення товариством з обмеженою відповідальністю «Агротоп» до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними № 1 від 25.01.2024р.; № 4 від 28.03.2024р.; № 12 від 29.02.2024р. та № 13 від 30.04.2024р., що складені ПП «Охорона-Захід-Центр» та були правомірно включені у податкових декларацій.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, є необгрунтованим, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.

Слід також зазначити, що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не укладав господарські договори, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами.

Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №320/14788/23.

Колегія суддів зазначає, що усталеною є практика Верховного Суду, яка, якщо її систематизувати, полягає в тому, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, ні помилки в оформленні первинних документів самі по собі не є самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.08.2024 року у справі № 640/23884/21, від 07.03.2023 року у справі № 440/2211/19.

Судом встановлено, що на момент виникнення спірних відносин, ПП «Охорона-Захід-Центр» був зареєстрований як платник податку на додану вартість, всі податкові накладні, видані позивачу контрагентом ПП «Охорона-Захід-Центр», зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів з огляду лише на податкову інформацію щодо його контрагентів.

Щодо доводів відповідача про те, що Комісією регіонального рівня прийнято Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 31.05.2024 № 33430, згідно якого ПП «ОХОРОНА-ЗАХІД-ЦЕНТР» було визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відносини, котрі склалися стосовно правомірності відображення у податкових деклараціях з ПДВ сум податкового кредиту мали місце у січні-квітні 2024 року, тобто раніше прийнятого відносно контрагента рішення про його відповідність критеріям ризиковості, а отже зазначена контролюючим органом обставина не має юридичного значення для вирішення цієї справи.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другоїстатті 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першоїстатті77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу, а суд згідностатті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що зафіксовані актом перевірки обставини щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства під час здійснення господарських операцій з контрагентами, - є безпідставними та спростовуються зібраними у справі доказами, а відтак і про наявність підстав до скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно достатті 8 Конституції України,статті 6 Кодексу адміністративного судочинства Українита частини першоїстатті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1статті 6 Європейської конвенції з прав людиниі зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими колегія суддів обґрунтувала своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 по справі № 520/25798/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 25.03.2025 року