Справа № 420/2149/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2149/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Гаврилюк І.О.,

представника відповідача - Грушка В.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДПС у Одеській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області (форма "С") № 726/15-32/07-06 від 07.01.2025 р. на загальну суму грошового зобов`язання (штрафних санкцій) - 2133810,40 грн. відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю підстав для проведення фактичної перевірки, порушення відповідачем процедури повідомлення про закінчення строку реєстрації РРО та не направлення платнику податків та до ЦСО довідки про скасування РРО, помилковістю висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог п.п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", неправильним розрахунком штрафних санкцій. Так, наказ від 06.12.2024 р. № 12692-п про проведення фактичної перевірки не містить чіткого обґрунтування того, яка саме інформація та ким повідомлена (або яким чином отримана) стала реальною підставою для ініціювання перевірки позивача. ФОП ОСОБА_2 у господарській діяльності використовує РРО модель ІКС-М510.01, фіскальний номер , заводський номер МТ80064742, версія внутрішнього програмного забезпечення 1-02, виготовлений ТОВ "ІКС-Техно" 14.09.2016 р., зареєстрований, введений в експлуатацію та опломбований 04.05.2017 р. Відповідно до абз.2 пп.1.5 п.1 Порядку доопрацювання електронних контрольно-касових апаратів (ЕККА), затвердженого рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 30.11.1999 р. № 11, якщо в експлуатаційній документації строк служби ЕККА не вказано, то він становить 7 років з моменту введення в експлуатацію, але не більше 9 років від дати випуску. Отже, оскільки дата виготовлення РРО 14.09.2016 р., дата реєстрації РРО 04.05.2017 р., то враховуючи положення абз.2 пп.1.5 п.1 Порядку строк експлуатації такого РРО діє до 14 вересня 2025 року. Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО, що відбувається у випадках, зокрема, коли закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО. Пунктом 6 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 передбачено, що контролюючий орган за місцем реєстрації РРО у випадках, передбачених підпунктами 2, 3 пункту 1 цієї глави, попереджає суб`єкта господарювання за місяць до настання терміну про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО. Між тим, ні на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 , ні на адресу провадження нею господарської діяльності не надходила будь-яка кореспонденція від контролюючого органу, в тому числі і будь-які повідомлення (попередження) про необхідність скасування реєстрації РРО. Натомість, 07.05.2024 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято рішення про скасування державної реєстрації РРО у зв`язку з нібито закінченням визначених законодавством строків експлуатації РРО, а також видано відповідну довідку від 07.05.2024 р. № 18753 про скасування реєстрації РРО. В той же час в порушення вимог пункту 4 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 відповідачем довідка ТОВ "ЦСО "ЮТИС", з яким ФОП ОСОБА_1 укладено договір про технічне обслуговування РРО від 24.04.2027 р. № 8121872, не направлялася. Звертаємо увагу на те, що ФОП ОСОБА_1 не отримувала засобами поштового зв`язку ані рішення від 07.05.2024 р., ані довідку від 07.05.2024 р. № 18753, а про скасування реєстрації РРО дізналася лише 05.12.2024 р., коли постало питання у реєстрації нової книги обліку розрахункових операцій на РРО у зв`язку з закінченням попередньої. Також позивачу не надходило сповіщення від ЦСО щодо скасування реєстрації РРО. Функціональне забезпечення електронного кабінету платника податків не передбачає надходження будь-яких актуальних сповіщень про вхідну кореспонденцію. Більше того, станом на травень 2024 року електронний кабінет працював зі збоями, що унеможливлювало отримувати не те щоб актуальну інформацію, а взагалі будь-яку інформацію. Крім того, позивач тривалий період часу перебувала за межами України, а саме, у період з 16.03.2024 р. по 11.12.2024 р., що підтверджується відповідними відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що контролюючий орган не дотримано вимог законодавства при проведенні процедури скасування реєстрації РРО. Позивачу та працівнику адміністративного апарату на той час було достеменно відомо, що строк експлуатації РРО, враховуючи дату його виготовлення 14.09.2016 р., діє до 14.09.2025 р. (9 років з дати виготовлення згідно з Порядком), а тому позивач не допускав можливості скасування реєстрації РРО з огляду на максимальний строк експлуатації, як і те, що контролюючим органом може бути порушено процедуру скасування реєстрації РРО. До того ж, після скасування реєстрації РРО з фіскальним номером з 08.05.2024 р. по 05.12.2024 р. (включно) повністю виконував свої функції, а саме: фіксував приймання від покупців готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів; дані про розрахункові операції за вказаний період передавались на фіскальний сервер, позивачем (працівником адміністративного апарату) велася книги обліку розрахункових операцій на РРО з фіскальним номером , які містять щоденні звіти за період з 08.05.2024 р. по 05.12.2024 р. Тобто, РРО з фіскальним номером , який використовувався після безпідставного скасування його реєстрації контролюючим органом, був неушкоджений, опломбований та працював коректно, що не викликало ані у позивача, ані у працівника адміністративного апарату, ані у ЦСО будь-яких сумнів щодо можливості його використання. З огляду на те, що більше ніж півроку контролюючим органом приймалася уся необхідна, передбачена чинним законодавством звітність, можна прийти до висновку, що таких сумнівів не виникало й у відповідача. Суб`єкт господарювання чітко дотримувався процедури проведення розрахункових операцій, зокрема: операції проводилися через РРО на повну суму покупки та результатами таких операцій видавалися відповідні розрахункові документи; щоденно формувався Z-звіт та передавався на фіскальний сервер. Отже, суб`єктом господарювання було виконано усі обов`язки, закріпленні п.п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що виключає підстави для притягнення такого суб`єкта до відповідальності на підставі п.1 ст.17 цього Закону. Окремо зазначає про неправильне застосування штрафних санкцій щодо платіжних операцій на суму 54788,15 грн., оскільки вони стосуються повернення товару, а не його реалізації.

Ухвалою від 23.01.2025 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 24.02.2025 р. на 10:00 год.

06.02.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що підставою для прийняття наказу від 06.12.2024 р. № 12692-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " став лист ДПС України від 16.09.2024 р. № 25823/7/99-0-07-03-02-07 щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, якими були створені чеки з використанням РРО/ПРРО, реєстрація яких скасовано, в якому зазначено і ФОП ОСОБА_1 . Тому відповідачем правомірно призначено перевірку на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України. За результатами фактичної перевірки складено акт від 19.12.2024 р. № 54898/15/54/РРО/ НОМЕР_1 , в якому відображено виявлені порушення п.п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: реалізацію товарів побутового призначення в магазині "Zenet" за адресою: АДРЕСА_1 , після скасування реєстрації РРО 07.05.2024 р. на загальну суму 1423149 грн. За вказані порушення до позивача правомірно застосовано штрафні санкції згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на підставі п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Посилання позивача на відсутність вини через неналежне виконання ТОВ "ЦСО "ЮТИС" договору від 24.04.2017 р. № 8121872 є безпідставними, так як Законом № 265/95-ВР невиконання сервісними центрами своїх обов`язків не визначено підставою для звільнення від відповідальності суб`єкта господарювання.

12.02.2025 р. від позивача надійшов відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ньому обставин, оскільки вони не спростовують доводи позовної заяви щодо недотримання відповідачем порядку повідомлення суб`єкта господарювання про необхідність скасування реєстрації РРО та прийняття протиправного рішення від 07.05.2024 р. № 18753 про скасування реєстрації РРО, порушення відповідачем вимог пунктів 4, 6 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 та щодо розрахунку розміру штрафних санкцій.

11.02.2025 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій вказує на правомірність застосування до позивача штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 07.01.2025 р. № 726/15-32/07-06. Синтаксичний аналіз пп.1.5 п.1 Порядку доопрацювання електронних контрольно-касових апаратів (ЕККА), затвердженого рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінету Міністрів України від 30.11.1999 р. № 11, свідчить про те, що строк служби РРО становить 7 років з моменту введення в експлуатацію, але не більше 9 років від дати випуску. РРО позивача мало дату виготовлення 14.06.2016 р. та було введено в експлуатацію 04.05.2017 р., а тому строк експлуатації такого РРО діє до 04.05.2024 р. Контролюючий орган дотримався всіх вимог щодо оповіщення платника податків про скасування реєстрації РРО, на підтвердження чого надано листи направлення відповідного повідомлення позивачу. Також відповідач направив відповідний документ до ЦСО. За приписами ст.3 Закону № 265/95-ВР платник податків при здійсненні своєї діяльності повинен проводити розрахункові операції через належний РРО незалежно від виду надання послуги, продажу, повернення коштів, тощо, усі ці операції підпадають під розуміння розрахункові, які в фактичних обставинах були проведенні через РРО, реєстрацію якого, в свою чергу, було скасовано рішенням контролюючого органу.

18.02.2025 р. від позивача надійшли додаткові пояснення щодо заперечень відповідача, в яких вказує на те, що відповідачем не надано доказів направлення позивачу відповідного повідомлення, зокрема, підтвердження оплати поштових послуг, змісту відправлення, та надсилання до ЦСО примірника довідки про скасування реєстрації РРО. Крім того, системний аналіз п.п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" дає підстави стверджувати, що п.1 ст.17 цього Закону встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного розрахункового документа. Тобто, склад правопорушення утворює наявність хоча б однієї із наведеного переліку обставин. В той же час, санкція ст.17 Закону № 265/95-ВР містить чітку вказівку на те, що сума штрафу розраховується від суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг). СОД РРО за вказаний період містить інформацію про платіжні операції, що були здійснені не у зв`язку з реалізацією товарів, а у зв`язку із проведенням процедури повернення товару на суму 54788,15 грн. і ця сума не повинна включатися у розрахунок штрафних санкцій.

Ухвалою від 24.02.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.03.2025 р. на 11:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог із вказаних у відзиві та запереченнях на відповідь підстав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 04.07.2008 р. з основним видом діяльності за КВЕД: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

04.05.2017 р. ДПІ у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 видано реєстраційне посвідчення № на реєстратор розрахункових операцій (форма № 3-РРО): фіскальний номер , модель ІКС-М510.01, заводський номер МТ80064742, версія програмного забезпечення 1-02, сфера застосування РРО відповідно до Державного реєстру РРО - торгівля, громадське харчування, сфера послуг.

Згідно реєстраційного посвідчення датою реєстрації РРО є 04.05.2017 р. та РРО призначений для використання в господарській одиниці магазин "Zenet" за адресою: м.Одеса, Приморський р-н, вул.Семінарська, буд.15-А.

Введення РРО в експлуатацію здійснено 04.05.2017 р. центром сервісного обслуговування ТОВ "ЦСО "ЮТИС" згідно з договором від 24.04.2017 р., що підтверджується актом № 1890.

Центром сервісного обслуговування ТОВ "ЦСО "ЮТИС" було здійснено опломбування РРО, про що свідчить довідка від 04.05.2017 р. № 6026, з якої вбачається, що виробником РРО є ТОВ "ІКС-Техно", дата виготовлення РРО - 14 вересня 2016 року.

У грудні 2024 року позивачу стало відомо, що Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано довідку від 07.05.2024 р. № 18753 про скасування державної реєстрації РРО (форма № 6-РРО): фіскальний номер , модель (модифікація) (код/найменування) 453 ІКС-М510.01, заводський номер МТ80064742, версія програмного забезпечення (код/найменування) 1225 1-03, реєстраційний номер екземпляра 000745011, причина скасування реєстрації - закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО, підстава скасування реєстрації - рішення № б/н від 07.05.2024 р.

Ознайомившись з зазначеною довідкою позивачем 06.12.2024 р. було подано заяву про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій заводський № МТ80407319.

В подальшому, на підставі пп.19-1.1.4, п.19-1.1.8 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у зв`язку з надходженням податкової інформації, що свідчить про непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та/або програмний реєстратор розрахункових операцій в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області прийнято наказ від 06.12.2024 р. № 12692-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ", згідно якого наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , рнкопп НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_1 з 09 грудня 2024 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 10.12.2021 р. по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання вимог норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг ліцензійних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Також в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області 09.12.2024 р. видано направлення на перевірку № 25044, № 25045.

10.12.20234 р. посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 19.12.2024 р. № 54898/15/54/РРО/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено проведення розрахункових операцій, створення касових чеків, а саме реалізацію товарів побутового призначення в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 на РРО фіскальний номер після скасування реєстрації РРО (рішення № 18753 про скасування реєстратора розрахункових операцій) від 07.05.2024 р. Таким чином, суб`єктом господарювання було проведено розрахункові операції на РРО р/н після скасування реєстрації 07.05.2024 р. на загальну суму 1423149 грн. згідно додатку про реєстрацію товарів системи обліку СОД РРО.

У висновку акту перевірки зазначено, що встановлено порушення п.п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР.

На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.01.2025 р. № 726/15-32/07-06, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2133810,40 грн.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулася до суду з позовною заявою про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, обов`язки та повноваження посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (окрім НБУ), у тому числі і після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок і звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, що встановлений законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій і опитування посадових, уповноважених осіб та/чи працівників платника податків відповідно до ст.39 цього Кодексу.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 ПК України).

За змістом пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Дана перевірка здійснюється контролюючим органом стосовно дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави для призначення фактичної перевірки, порядок її проведення та оформлення результатів закріплені у ст.80 ПК України, в якій передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.

При цьому, у відповідності до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або ж його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності відповідних підстав.

Зокрема, однією з таких підстав є наявность та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України).

При цьому, згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки виключно лише за наявності чітких і конкретних підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або ж об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі та найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (ПІБ фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника чи уповноваженої особи) контролюючого органу, а також скріплення мокрою печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу).

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Отже, податковим законодавством чітко визначено порядок та підстави для призначення відповідної перевірки платника податків, вимоги щодо змісту та форми наказу про проведення перевірки, а також процедуру допуску до проведення фактичної перевірки.

З матеріалів справи слідує, що 06.12.2024 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наказ № 12692-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ", в якому в якості правової підстави для проведення фактичної перевірки позивача визначено пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме у зв`язку з надходженням податкової інформації, що свідчить про непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та/або програмний реєстратор розрахункових операцій.

Як зазначив представник відповідача зазначена інформація відображена у листі ДПС України від 20.09.2024 р. № 4044/8, яким доведено територіальним органам, в тому числі Головному управлінню ДПС в Одеській області, щодо створення суб`єктами господарювання чеків з використанням РРО/ПРРО, реєстрація яких скасована, серед яких в додатку вказано ФОП ОСОБА_1 .

При цьому, в інформації, яка надійшла від ДПС України, вказано дату скасування РРО - 07.05.2024 р., яке зареєстрований за ФОП ОСОБА_1 , дата формування чеків, фіскальний номер, сума реалізації.

В подальшому, дана інформація знайшла своє відображення в доповідній записці начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області від 02.12.2024 р. № 7157/15-32-07-06-11.

Тобто, в даному випадку фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 призначена за наявності підстав, визначених пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме: надходження від ДПС України податкової інформації, що свідчить про непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та/або програмний реєстратор розрахункових операцій.

За таких обставин суд приходить до висновку про відповідність форми та змісту наказу вимогам ст.81 ПК України.

З матеріалів справи слідує, що фактична перевірка проведена в присутності продавця ОСОБА_3 , якій 10.12.2024 р. пред`явлено службові посвідчення і направлення від 09.12.2024 р. № 25044, № 25045 та вручено копію наказу від 06.12.2024 р. № 12692-п, про що свідчать відповідні відмітки у направленнях на перевірку, та будь-яких заперечень щодо відсутності підстав для її проведення особою, яка здійснювала розрахункові операції, не зазначено.

Таким чином, особою, яка здійснювала розрахункові операції, було допущено посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки.

За результатами фактичної перевірки складено акт від 19.12.2024 р. № 54898/54/РРО/ НОМЕР_1 , який підписано ФОП ОСОБА_1 19.12.2024 р. та в розділі "Зауваження до акту перевірки" зазначила "не згодна".

Під час фактичної перевірки здійснено опис готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків, який підписано продавцем ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень процедури проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг врегульовано Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно п.п.1, 2 ст.3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до п.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Стаття 7 Закону № 265/95-ВР передбачено, що порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій, реєстрації і ведення реєстру програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі на період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу (в режимі офлайн), що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) та операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 р. № 547, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 р. за № 918/29048, затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) (далі - Порядок 547).

У пункті 1 розділу 1 Порядку № 547 зазначено, що цей Порядок поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (далі - РРО) для здійснення розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формі.

Дія цього Порядку не поширюється на РРО, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку № 547 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, операції з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу, та відповідно до вимог законодавства повинні застосовувати РРО, зобов`язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку та забезпечити його персоналізацію, опломбування та переведення у фіскальний режим роботи.

За приписами пункту 14 розділу 2 Порядку № 547 завершення процедури реєстрації РРО здійснюється на підставі довідки про опломбування РРО та акта введення в експлуатацію РРО, примірники яких у день введення в експлуатацію ЦСО надсилає до контролюючого органу, де проводиться реєстрація РРО.

Після отримання належним чином оформлених документів посадова особа контролюючого органу не пізніше наступного робочого дня проводить реєстрацію РРО шляхом внесення даних до інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС, розміщує в Електронному кабінеті в електронній формі та/або надає (надсилає) суб`єкту господарювання реєстраційне посвідчення РРО за формою № 3-РРО (додаток 3) (далі - реєстраційне посвідчення), що засвідчує реєстрацію РРО в контролюючому органі.

Датою реєстрації РРО, яка зазначається в реєстраційному посвідченні, є дата, що відповідає даті внесення даних до інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС.

Згідно із пунктом 1 розділу 4 Порядку № 547 реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО, що відбувається у випадках, коли, зокрема, закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО.

Рішення про скасування реєстрації РРО оформлюється за формою № 5-РРО (додаток 5). Таке рішення підписується керівником контролюючого органу за місцем реєстрації РРО або уповноваженою особою контролюючого органу (пункт 2 розділу 4 Порядку № 547).

Відповідно до пункту 4 розділу 4 Порядку № 547 посадова особа контролюючого органу протягом п`яти календарних днів з дня отримання заяви про скасування реєстрації та реєстраційного посвідчення за наявності довідки про опломбування з відміткою про розпломбування РРО, надісланої ЦСО до контролюючого органу за місцем реєстрації РРО, або у разі прийняття рішення контролюючого органу про скасування реєстрації РРО проводить скасування реєстрації РРО шляхом внесення реєстраційного запису до інформаційно-телекомунікаційній системи ДПС та надає (надсилає) суб`єкту господарювання довідку про скасування реєстрації, що засвідчує скасування реєстрації РРО.

У разі якщо скасування реєстрації РРО було здійснено за рішенням контролюючого органу, примірник довідки про скасування реєстрації направляється до ЦСО, яким проводилося технічне обслуговування РРО, засобами телекомунікацій в електронній формі з дотриманням вимог законів у сфері електронного документообігу та використання електронних документів із зазначенням обов`язкових реквізитів електронних документів. Примірник довідки про скасування реєстрації РРО розміщується в Електронному кабінеті.

Згідно пункту 5 розділу 4 Порядку № 547 контролюючий орган за місцем реєстрації РРО не пізніше одного місяця з дня виникнення підстав для скасування реєстрації РРО, визначених у підпунктах 4 - 10, 13 пункту 1 цієї глави, приймає рішення про скасування реєстрації РРО у разі, якщо суб`єктом господарювання не подано заяву про скасування реєстрації та такі підстави залишилися актуальними.

Пунктами 6, 7 розділу 4 Порядку № 547 встановлено, що контролюючий орган за місцем реєстрації РРО у випадках, передбачених підпунктами 2, 3 пункту 1 цієї глави, попереджає суб`єкта господарювання за місяць до настання терміну про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО.

Скасування реєстрації РРО проводиться контролюючим органом не пізніше двох робочих днів з дня настання терміну виведення з експлуатації РРО.

Документи, визначені у цій главі, можуть бути подані та отримані відповідальною особою суб`єкта господарювання або самим суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем, а також через уповноважену особу за наявності документа, що посвідчує особу такого представника, та належним чином оформленої довіреності на проведення скасування реєстрації РРО.

З аналізу наведених норм слідує, що реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО, що відбувається у випадках, коли, зокрема, закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО. Контролюючий орган протягом п`яти календарних днів з дня прийняття рішення про скасування реєстрації РРО надає суб`єкту господарювання довідку про скасування реєстрації, що засвідчує скасування реєстрації РРО. При цьому, у разі якщо скасування реєстрації РРО було здійснено за рішенням контролюючого органу, копія довідки про скасування реєстрації направляється ЦСО, яким проводилося технічне обслуговування РРО. В той же час, контролюючий орган за місцем реєстрації РРО у випадках, передбачених підпунктами 2, 3 пункту 1 цієї глави, попереджає суб`єкта господарювання за місяць до настання терміну про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО.

Судом встановлено, що контролюючим органом ФОП ОСОБА_1 видано реєстраційного посвідчення від 04.05.2017 р. № на реєстратор розрахункових операцій (форма № 3-РРО): фіскальний номер , модель ІКС-М510.01, заводський номер МТ80064742, версія програмного забезпечення 1-02, сфера застосування РРО відповідно до Державного реєстру РРО - торгівля, громадське харчування, сфера послуг.

Згідно реєстраційного посвідчення датою реєстрації РРО є 04.05.2017 р. та РРО призначений для використання в господарській одиниці магазин "Zenet" за адресою: м.Одеса, Приморський р-н, вул.Семінарська, буд.15-А.

28.03.2024 р. відповідачем оформлено повідомлення № 11407/6/15-32-12-01-06, відповідно до якого Головне управління ДПС в Одеській області у відповідності до пункту 6 глави 4 розділу ІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України 05.07.2016 р. № 918/29048, попереджає про необхідність проведення заходів по скасуванню реєстрації РРО у зв`язку з закінченням визначеного законодавством строком експлуатації, кінцевий термін дії якого підходить до завершення, а саме: фіскальний номер , серійний номер МТ80064742, кінцевий термін експлуатації 04.05.2024 р.

Як зазначив у судовому засіданні представник відповідача, дане повідомлення направлено позивачу рекомендованим листом 29.03.2024 р. на податкову адресу: м.Одеса, Дніпропетровська дорога, буд.93, кв.65, який повернувся до контролюючого органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

В той же час представник позивача вказує на те, що надана до суду копія рекомендованого листа є неналежним доказом підтвердження факту направлення позивачу вищезазначеного повідомлення, так як не містить опису вкладення. Крім того, позивач у цей період перебувала за кордоном, а тому і не могла отримати рекомендований лист.

З цього приводу суд зауважує, що відповідно до п.42.1 ст.42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

За приписами п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.42.4 ст.42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

Платник податків (крім фінансового агента у частині листування з контролюючим органом з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу) один раз протягом року може надіслати до контролюючого органу через електронний кабінет заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет. Датою завершення листування платника податків через електронний кабінет є дата, зазначена у квитанції про доставку контролюючому органу заяви про відмову отримувати документи через електронний кабінет.

Пунктом 42.5 статті 45 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що у разі відсутності заяви платника податків про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з таким платником податків здійснюється контролюючим органом шляхом направлення документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його податкову адресу.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З дослідженої в судовому засіданні копії конверта з трек-номером відправлення № 931 судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області здійснено поштове відправлення ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 , а згідно довідки за формою Ф.20 зазначено причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

В той же час з вищевказаних конверта та довідки неможливо встановити, який саме документ було направлено позивачу. Відповідачем не надано до суду опису вкладення на підтвердження того, що цим конвертом було направлено саме повідомлення від 28.03.2024 р. № 11407/6/15-32-12-01-06.

Надана контролюючим органом довідка за формою Ф.20 не містить жодних унікальних ідентифікаторів (зокрема, номера поштового відправлення, реквізитів листа, адресата тощо), які б підтверджували, що вона стосується саме відправлення з трек-номером № 931. За приписами ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти однозначного висновку про наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування.

Зазначене в сукупності дає підстави вважати, що надані відповідачем копії конверта з трек-номером відправлення № 931 та довідки за формою Ф.20 у розумінні ст.ст.75, 76 КАС України не є достовірними та достатніми доказами направлення ФОП ОСОБА_1 повідомлення від 28.03.2024 р. № 11407/6/15-32-12-01-06.

Вищевикладене свідчить про не доведення контролюючим органом виконання свого обов`язку, визначеного пунктом 6 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547 в частині повідомлення платника податків за місяць до настання терміну про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО.

Крім того, за змістом пункту 4 розділу 4 Порядку № 547 у разі прийняття рішення про скасування реєстрації РРО контролюючий орган надає (надсилає) суб`єкту господарювання довідку про скасування реєстрації та примірник такої довідки направляється до ЦСО, яким проводилося технічне обслуговування РРО, засобами телекомунікацій в електронній формі із зазначенням обов`язкових реквізитів електронних документів. Примірник довідки про скасування реєстрації РРО розміщується в Електронному кабінеті.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення від 07.05.2024 р. № 18753 про скасування реєстрації належного ФОП ОСОБА_1 РРО: фіскальний номер , модель 453 ІКС-М510.01, заводський номер МТ80064742, версія програмного забезпечення (код/найменування) 1225 1-03, реєстраційний номер екземпляра 000745011, у зв`язку із закінченням визначеного законом строку експлуатації РРО.

Також 07.05.2024 р. контролюючим органом сформовано довідку про скасування реєстрації РРО: фіскальний номер , модель 453 ІКС-М510.01, заводський номер МТ80064742, версія програмного забезпечення (код/найменування) 1225 1-03, реєстраційний номер екземпляра 000745011, причина скасування реєстрації - закінчилися визначені законодавством строки експлуатації РРО, підстава скасування реєстрації - рішення № б/н від 07.05.2024 р.

Між тим, відповідачем не надано до суду жодного доказу щодо вручення або направлення ФОП ОСОБА_1 довідки від 07.05.2024 р., а також направлення примірника цієї довідки до ЦСО, яким проводилося технічне обслуговування РРО (в даному випадку ТОВ "ЦСО "ЮТИС", з яким позивачем укладено договір від 24.04.2017 р. № 121872 щодо сервісного обслуговування РРО).

Наданий до суду разом з відзивом витяг з реєстру екземплярів РРО не є належним підтвердження направлення примірника довідки ТОВ "ЦСО "ЮТИС", так як з нього неможливо ідентифікувати відомості щодо того, кого саме стосується цей витяг, з якої інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС її надано.

Окрім цього, у графі витягу "Відповідний документ - Вид" вказано "рішення", а не довідка.

Даний витяг є підтвердженням виконання контролюючим органом обов`язку стосовно внесення реєстраційного запису до інформаційно-телекомунікаційній системи ДПС про скасування реєстрації РРО, а не надання (надсилання) довідки суб`єкту господарювання та направлення примірника довідки до ЦСО.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недотримання відповідачем вимог пункту 4 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547.

Між тим, доводи позивача про те, що строк експлуатації РРО діє до 14.09.2025 р. суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Абзацом 2 підпункту 1.5 пункту 1 Порядку доопрацювання електронних контрольно-касових апаратів (ЕККА), затвердженого рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 30.11.1999 р. № 11 визначено, що якщо в експлуатаційній документації строк служби ЕККА не вказано, то він становить 7 років з моменту введення в експлуатацію, але не більше 9 років від дати випуску.

Тобто, зазначеною нормою встановлено строк служби ЕККА - 7 років з моменту введення в експлуатацію, але не більше 9 років від дати випуску. Зазначення у вказаній нормі двох строків пов`язано з тим, що ЕККА може бути зареєстровано декілька разів, у зв`язку з чим обмежено граничний строк його експлуатації 9 роками від дати випуску. В той же час, якщо ЕККА зареєстрований, то строк його служби становить 7 років з моменту введення в експлуатацію.

З огляду на те, що РРО позивача введено в експлуатацію 04.05.2017 р., то строк його експлуатації діє до 04.05.2024 р. (7 років).

Посилання позивача на лист виробника РРО ТОВ "ІКС-Трейд" від 13.12.2024 р. № 26-12/2024 не спростовують висновки суду, так як у даному листі виробником РРО зазначається про 9-ти річний строк експлуатації РРО з дати випуску. Тобто, фактично виробником вказано граничний строк служби РРО без прив`язки до дати введення його в експлуатацію. В даному ж випадку належний ФОП ОСОБА_1 РРО був введений в експлуатацію, у зв`язку з чим, строк його служби становить 7 років з дати введення в експлуатацію.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано доказів направлення ФОП ОСОБА_1 повідомлення від 28.03.2024 р. № 11407/6/15-32-12-01-06, довідки від 07.05.2024 р. про скасування РРО та рішення від 07.05.2024 р. № 18753 про скасування РРО, чим порушено вимоги пунктів 4, 6 глави 4 розділу ІІ Порядку № 547, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що ФОП ОСОБА_1 не було відомо про скасування реєстрації РРО фіскальний номер .

Вищенаведене свідчить про те, що проведення розрахункових операцій із застосуванням РРО, реєстрацію якого було скасовано відповідачем, здійснювалося не з вини позивача, а внаслідок невиконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо направлення позивачу повідомлення по проведенню заходів стосовно скасування РРО та довідки про скасування РРО.

При цьому, суд зауважує, що після скасування реєстрації РРО з фіскальним номером з 08.05.2024 р. по 05.12.2024 р. (включно) повністю виконував свої функції, а саме: фіксував приймання від покупців готівкових коштів, платіжних карток, тощо за місцем реалізації товарів; дані про розрахункові операції за вказаний період передавались на фіскальний сервер та відображалися у повному обсязі; позивачем велися книги обліку розрахункових операцій № Р/13 та № Р/14 на РРО з фіскальним номером , які містять щоденні звіти за період з 08.05.2024 р. по 05.12.2024 р.

Тобто, РРО з фіскальним номером , який використовувався після скасування його реєстрації контролюючим органом, був неушкоджений, опломбований та працював коректно, у повній мірі відображав весь обсяг здійснених у магазині операцій як з продажу товарів, так і повернення готівкових коштів.

Даний факт зафіксовано і актом фактичної перевірки від 19.12.2024 р. № 54898/15/54/РРО/ НОМЕР_1 .

З огляду на обставини справи, дії ФОП ОСОБА_1 кореспондують принципу легітимних очікувань, застосування якого є усталеною судовою практикою.

Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 р. у справі № 580/1300/22 сформулював визначення терміну "легітимні очікування", що походять від англійського терміну "legitimate expectations" як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування.

У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання.

Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (ст.41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (ст.ст.22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань

полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими.

Принцип легітимних очікувань властивий, головним чином, для публічно-правових спорів, що вирішуються адміністративними судами, оскільки у сукупності з принципами правової визначеності та належного урядування створює надійну основу для гарантування реалізації в Україні основної ідеї/мети системи адміністративних судів, а саме, захисту "малої людини" від "великої держави", в особі її багаточисленних суб`єктів владних повноважень, які наділені множинністю повноважень та низкою механізмів владного примусу.

Європейський суд з прав людини констатує, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункт 74).

У постанові Верховного Суду від 28.02.2020 р. у справі № П/811/1015/16 наголошено, що принцип належного урядування має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні. Неухильне дотримання основних складових принципу належного урядування забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип належного урядування підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Установлена правова процедура як складова частина принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.

Принцип легітимних очікувань виражає ідею, що органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань. Згідно з доктриною легітимних очікувань - ті хто чинить добросовісно на підставі права, яким воно є, не повинне відчувати краху надій щодо своїх легітимних очікувань (пункт 61 коментарю до документа Венеційської комісії "Мірило правовладдя" (2017 року), який ухвалено Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні (Венеція, 11-12 березня 2016 року).

Таким чином, оскільки причиною продовження здійснення підприємницької діяльності із застосуванням РРО з фіскальним номером стало неповідомлення позивача за 30 днів до дати скасування реєстрації РРО про необхідність вжиття заходів стосовно скасування РРО та про сам факт скасування реєстрації РРО, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Одеській області від 07.01.2025 р. № 726/15-32/07-06 від 07.01.2025 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи позивача та відповідача отримали достатню оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то сплачений позивачем судовий збір у сумі 15140 грн. підлягає стягненню на її користь з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) про виправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.01.2025 р. № 726/15-32/07-06.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.03.2025 р.

Суддя О.І. Бездрабко