Справа № 160/24667/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24667/24

Головуючий суддя І інстанції Дєєв М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року в адміністративній справі №160/24667/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання викладеного у рішенні від 23.02.2024 року № 4001-53321598;

- скасувати рішення про відмови у призначенні щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого від 23.02.2024 року № 4001-53321598;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання починаючи з 13.04.2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.02.2024 року № 4001-53321598 про відмову ОСОБА_1 у призначенні щомісячних страхових виплат по втраті годувальника.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення щомісячних страхових виплати у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання починаючи з 13.04.2021 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що останнім правомірно було відмовлено позивачу в призначенні щомісячних страхових виплат, оскільки ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 мала вік 52 роки не досягла пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказано, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 по справі №160/7314/22, Головним управлінням прийнято рішення від 23.02.2024 № 4001-53321598 про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати по втраті годувальника ОСОБА_3 внаслідок причинного зв`язку його смерті з професійним захворюванням, а тому рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 по справі №160/7314/22 виконано у повному обсязі.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.10.1985 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого міським відділом РАЦС м. Павлоград 05.10.1985 року.

Відповідно до акту №43 від 22.09.2005 року встановлено факт хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 02.02.2021 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Відповідно до довідки Медико-соціальної експертної комісії про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії НОМЕР_3 слідує, що причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 пов`язаний з професійним захворюванням.

26.08.2021 року позивач звернулась до Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області із заявою при призначення щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання.

Листом від 31.08.2021 року № 24.2-06/2946 Павлоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повідомило про відсутність підстав для призначення вказаних виплат з посиланням на положення статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки на момент смерті потерпілого ОСОБА_2 позивачу не було встановлено інвалідність, а також на час смерті потерпілого ОСОБА_1 не досягла пенсійного віку.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого годувальника в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання, позивач зверталась до адміністративного суду з позовною заявою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі № 160/7314/22, яке набрало законної сили 18.05.2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково та ухвалено:

- визнати протиправними дії Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання, викладеної у листі від 31.08.2021 року № 24.2-06/2946;

- зобов`язати Павлоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", з прийняттям за наслідками такого розгляду відповідного рішення з урахуванням висновків суду;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року замінено боржника у виконавчому листі за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі №160/7314/22 з Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області () на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ().

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 23.02.2024 року №4001-53321598 про відмову у призначенні страхових виплат по втраті годувальника, відповідно до якого зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі №160/7314/22 з питання призначення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати по втраті годувальника ОСОБА_3 внаслідок причинного зв`язку його смерті з професійним захворюванням прийнято рішення про відмову в призначенні щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого на підставі статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV від 23.09.1999 у зв`язку з тим, що остання не досягла пенсійного віку згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та не була визнана особою з інвалідністю на день смерті її чоловіка.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 року у справі №160/7314/22, яка залишена в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, поданої відповідно до ст.383 КАС України відмовлено з огляду на те, що УПФУ виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 р. у справі №160/7314/22, шляхом прийняття нового рішення про відмову в призначенні страхових виплат по втраті годувальника від 23.02.2024 року №4001-53321598, яке може бути оскаржено в загальному судовому порядку.

Позивач вважає дії та рішення відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду, яке набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою, відповідає у повній мірі вимогам визначеним у статті 41 Закону № 1105-XIV, протиправною є відмова відповідача у призначенні позивачу щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання», у зв`язку з чим рішення відповідача від 23.02.2024 року № 4001-53321598 про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 7 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку; страхові виплати складаються із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата) та страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Згідно статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання,- до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;

3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Крім того, відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

При цьому, з метою призначення щомісячних страхових виплат відповідно до приписів статті 41 Закону № 1105-XIV особа має відповідати наступним критеріям, зокрема, бути непрацездатною та перебувати на утриманні померлого або мати на день його смерті право на одержання від нього утримання.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови позивачу в призначенні страхових виплат були висновки відповідача про те, що позивач на день смерті ОСОБА_2 не досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та позивач на день смерті чоловіка не була визнана особою з інвалідністю.

Вказана відмова відповідача була прийнята на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі № 160/7314/22.

Однак, відповідно до мотивувальної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі № 160/7314/22, яке набрало законної сили 18.05.2023 року, судом першої інстанції було зазначено, що у листі від 31.08.2021 року № 24.2-06/2946 Павлоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області зазначило, що у позивача на момент смерті чоловіка ОСОБА_1 не було встановлено інвалідність та нею не досягнуто пенсійного віку.

Так, ОСОБА_1 є непрацездатною особою, оскільки з 01.09.2011 року отримує пенсію за вислугу років та не працює, що підтверджується копією її трудової книжки.

Також на підставі заяви позивача від 19.05.2021 року ОСОБА_1 переведена на інший вид пенсії, а саме, на пенсію в разі втрати годувальника. Означене підтверджується рішенням пенсійного органу від 25.05.2021 року № 57.

Крім того, до дня смерті чоловіка ОСОБА_2 позивач проживала разом з ним, що підтверджується довідкою №5617 від 13.09.2021 року про реєстрацію та склад сім`ї, виданої Міським інформаційно-розрахунковим аналітичним центром Павлоградської міської ради.

З огляду на наведене, позивач відповідає вимогам, визначеним у статті 41 Закону № 1105-XIV, а саме, є пенсіонером, не працює, до дня смерті чоловіка ОСОБА_1 проживала разом з ним, а тому, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання.

Щодо факту набуття позивачем статусу особи з інвалідністю, то суд зазначає, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №146571 від 29.04.2021 року, виданої Комунальним закладом «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР», ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи. При цьому, інвалідність встановлена позивачу з 13.04.2021 року, тобто після смерті її чоловіка ( ІНФОРМАЦІЯ_1 дата смерті), а тому не може бути підставою для призначення страхових виплат.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з огляду на вказані обставини справ, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі № 160/7314/22, яке набрало законної сили 18.05.2023 року, встановлено те, що позивач відповідає вимогам, визначеним у статті 41 Закону № 1105-XIV, а саме, є пенсіонером, не працює, до дня смерті чоловіка ОСОБА_1 проживала разом з ним, а тому, має право на призначення щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання.

При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як правонаступник Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року, прийняло рішення від 23.02.2024 року № 4001-53321598 про відмову у призначенні страхових виплат. Відмова вмотивована тим, що на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 Позивач не досягла пенсійного віку та не перебувала на інвалідності.

Тобто, оскаржувана у цій справі відмова у призначенні пенсії повністю повторює інформацію яка була зазначена у листі від 31.08.2021 року за вих. № 24.2-06/2946.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необхідності визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.02.2024 року № 4001-53321598 про відмову ОСОБА_1 у призначенні щомісячних страхових виплат по втраті годувальника та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення щомісячних страхових виплати у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку зі смертю внаслідок професійного захворювання починаючи з 13.04.2021 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року в адміністративній справі №160/24667/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко