Справа № 160/9781/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року м.Дніпросправа № 160/9781/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі № 160/9781/24 (суддя Прудник С.В., справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 22.04.2024, просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) у частині не внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 про виключення ОСОБА_1 - сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зі списків військової частини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 про виключення ОСОБА_1 - сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зі списків військової частини, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме:

а) чи надавались наступні види відпусток, відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки:

відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як студенту заочної форми навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

б) чи виплачувалась компенсація за наступні види відпусток, відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки:

відпустка при народженні дитини, а саме батьку при народженні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідно до статті 191 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як студенту заочної форми навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як вступнику до аспірантури Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як випускнику Української інженерно-педагогічної академії у 2021 році за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

в) також у наказі з порушенням п. 3 Порядку виплати військовослужбовцям підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05 лютого 2018 року №45 не зазначені наступні відомості щодо виплати підйомної допомоги на ОСОБА_1 та членів його сім`ї, а саме:

виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат;

у наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини);

г) з урахуванням того, що всупереч Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було порушене право ОСОБА_1 на надання 2 (двох) діб для проїзду до місця проведення відпусток та назад прошу врахувати судом наступне:

під час вибуття у частину щорічної основної відпустки терміном 5 діб з 07 по 11 листопада 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 3 дні, 5 діб мінус 2 доби для проїзду);

під час вибуття у відпустку за сімейними обставинами терміном 10 діб з 12 по 21 грудня 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 10 днів);

під час вибуття у частину щорічної основної відпустки терміном 10 діб з 22 по 31 грудня 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 6 днів, 10 діб мінус 2 доби проїзду для основної відпустки та мінус 2 доби проїзду для відпустки за сімейними обставинами);

отже в наказі про виключення зі списків особового складу зазначено невірну кількість використаних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік, а саме замість 15 діб потрібно вказати 9 діб.

г) військові перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів сім`ї, перевезення домашніх речей не надавалися.

- стягнути компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що при прийняті наказу від 15.03.2024 №154 про виключення ОСОБА_1 зі списків військової частини відповідач зазначив неповні дані у частині використання відпусток, отримання підйомної допомоги та надання перевізних документів для переїзду військовослужбовця, його членів сім`ї та особистих речей.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду запиту (досудової вимоги) ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації та запиту ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути запит (досудову вимогу) ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації та запит ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації, та надати на них відповіді відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його вимог. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що під час виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 дана інформація є обов`язковою для внесення у наказ. Крім того від відповідача не надано жодного документального підтвердження щодо правильності розрахунку тривалості перебування позивача у відпустках. Вказує, що військова частина НОМЕР_1 на теперішній час не надала жодної відповіді на запити позивача.

Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення (№ НОМЕР_2 від 03.08.2018 року).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2023 року №463 - п. 86 - сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11 вересня 2023 року №476-РС на посаду сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти вважати що з 21 вересня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2018 року №260 встановити оклад за посадою 3080 гривень на місяць, ШПК «молодший сержант». Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 492% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Підстава: рапорт сержанта ОСОБА_1 (вх.№ 12079/1 від 21.09.2023 року), припис Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (вх.№463 від 21.09.2023 року).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2023 року №566 - п. 3 - вважати таким, що вибув: у частину щорічної відпустки за 2023 рік: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти м. Дніпро на 5 діб (у частину щорічної відпустки) з 07 листопада по 11 листопада 2023 року. Зняти з продовольчого забезпечення з 07 листопада 2023 року. Підстава: рапорт сержанта ОСОБА_3 (вх. № 14049 від 03 листопада 2023 року).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2023 року №566 - п. 3 - вважати таким, що вибув: у частину щорічної відпустки за 2023 рік: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти м. Дніпро на 5 діб (у частину щорічної відпустки) з 07 листопада по 11 листопада 2023 року. Зняти з продовольчого забезпечення з 07 листопада 2023 року. Підстава: рапорт сержанта ОСОБА_3 (вх. № 14049 від 03 листопада 2023 року).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2023 року №566 - п. 2 - вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків: з частини щорічної основної відпустки за 2023 рік: 12 листопада 2023 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 12 листопада 2023 року. Підстава: відпускний квиток №814 від 04 листопада 2023 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2023 року №76 - п. 2 - вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків: з частини щорічної основної відпустки за 2023 рік: 12 листопада 2023 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 12 листопада 2023 року. Підстава: відпускний квиток №814 від 04 листопада 2023 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.12.2023 року №644 - п. 2 - вважати таким, що вибув: у відпустку за сімейними обставинами та з інших поважних причин відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей": сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти в АДРЕСА_1 строком на 10 діб з 12 грудня по 21 грудня 2023 року. Зняти з продовольчого забезпечення з 12 грудня 2023 року. Підстава: рапорт сержанта ОСОБА_3 (вх. №15351 від 01 грудня 2023 року).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2023 року №665 - п. 3 - вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків: З відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин відповідно до Закону України "Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей": 22 грудня 2023 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 22 грудня 2023 року. Підстава: відпускний квиток №897 від 04 грудня 2023 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.01.2024 року №51 - п. 12 - вважати таким, що прибув до виконання службових обов`язків: з частини щорічної відпустки за 2023 рік: 01 січня 2024 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 01 січня 2024 року. Підстава: відпускний квиток №908 від 07 грудня 2023 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.03.2024 року №154 - сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України (по особовому складу) №106-РС від 29 лютого 2024 року техніком відділення підтримки (користувачів) пункту управління зв`язку 368 інформаційно-телекомунікаційного вузла оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ВОС-600945а, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 15 березня 2024 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна вислуга 05 років 05 місяців 19 днів; пільгова вислуга 02 роки 04 місяця 03 днів. В ЗСУ з 01.11.2021 року і п.т.ч. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністра оборони України від 7 червня 2018 року №260 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», окреме доручення Міністра оборони України від 16 січня 2024 року №183, щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, виплатити посадовий оклад, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 492% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років за період з 01 по 15 березня 2024 року. Щорічна основна відпустка за 2022 рік використана в кількості 10 діб. Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана в кількості 15 діб. Щорічна основна відпустка за 2024 рік не надавалась. Грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік не отримував. Відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин у 2024 році не надавалась. За час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21 вересня 2023 року по 15 березня 2024 року: додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, передбачена статтею 162 Закону України «Про відпустки», пунктом 12 статті 12 частини 3 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пунктом 18 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась; додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років, передбачена статтею 19 Закону України «Про відпустки», пунктом 18 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. Відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністерства рапорт сержанта ОСОБА_4 вх № 3866 від 15.03.2024 року.

27.03.2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з неповною інформацією, що внесена у наказ про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154, звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом (досудовою вимогою) на отримання публічної інформації, в якому просив внести зміни в наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 та зазначити в ньому наступні відомості, враховуючи додані документи, а саме наступні відомості: 1. Чи надавались наступні види відпусток та чи виплачувалась за них компенсація відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки: - відпустка при народженні дитини, а саме батьку при народженні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 19-1 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як вступнику до аспірантури Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна. відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як випускнику Української інженерно-педагогічної академії у 2021 році за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців га членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260. З урахуванням зазначених змін у наказі про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 прошу терміново (протягом п`яти діб) надіслати наступні документи, а саме: Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу по стройовій частині з урахуванням вищезазначених змін, неможливості внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 позивач просив надати довідку, де зазначити вищезазначені питання щодо відпусток. Документи позивач просив надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4 : у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, 27.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати документи за увесь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року, а саме наступні відомості: 1. У якому розмірі та з урахуванням якого базового місяця виплачувалась індексація у 2023 році та 2024 році. 2. Довідку про суму нарахованого та виплаченого грошового забезпечення. 3. Завірені витяги із розрахунково-платіжних відомостей. 4. Розміри нарахованої підйомної допомоги за переїзд, згідно рапортів від 19.01.2024 року №807 та від 07.02.2024 року №1872 з деталізацією розрахунку суми, зазначенням розміру добових та компенсації транспортних витрат на ОСОБА_1 та кожного члена сім`ї. Документи ОСОБА_1 просив надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені запити були направлені позивачем засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу військової частини НОМЕР_1 - 27.03.2024 року, що підтверджено копією опису вкладення до військової частини від 27.03.2024 року № НОМЕР_3 , копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.03.2024 року та копіями фіскальних чеків УКРПОШТА від 27.03.2024 року.

26.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони із скаргою на військову частину НОМЕР_1 з приводу ненадання відповідей на його запити та з інших питань ід 27.03.2024 року із посиланням на ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Листом від 02.05.2024 року №62-1381_вих.-24 Житомирська спеціалізована прокуратура у сфері оборони центрального регіону повідомила позивачу та військовій частині НОМЕР_1 наступне. На підставі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надсилає за належністю звернення ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , щодо ненадання йому командуванням частини відповідей на його запити та з інших питань. Житомирська спеціалізована прокуратура у сфері оборони центрального регіону просила розглянути звернення згідно із законом, про що повідомити заявника у встановленому порядку. Другому адресату направляється для відома. Одночасно заявнику роз`яснено, що обсяг повноважень органів прокуратури та порядок їх реалізації визначений ст. 131-1 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про прокуратуру». Згідно із законодавчими вимогами органи прокуратури не вправі проводити перевірки, у тому числі й за указаними ОСОБА_1 фактами, контролювати виконання військовими формуваннями розгляд запитів чи звернень тощо. За таких обставин скаргу ОСОБА_1 з відповідним додатком направлено за належністю у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову в оскарженій позивачем частині, суд першої інстанції зазначав, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у не розгляді запитів ОСОБА_1 від 27 березня 2024 року, а ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду запитів та зобов`язання відповідача розглянути запити та надати на них відповіді.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року №2657-XII (далі - Закон №2657-XII).

Згідно частини першої статті 5 Закону №2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частинами першою, другою статті 7 Закону №2657-XII визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Статтею 1 Закону №2939-VI передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Відповідно до частин першої-п`ятої 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З матеріалів справи встановлено, що 27.03.2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з неповною інформацією, що внесена у наказ про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154, звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом (досудовою вимогою) на отримання публічної інформації, в якому просив внести зміни в наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154. Документи позивач просив надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4 : у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, у зв`язку з необхідністю надання правової допомоги за місцем знаходження військової служби, 27.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати документи за увесь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року. Документи ОСОБА_1 просив надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені запити були направлені позивачем засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу військової частини НОМЕР_1 - 27.03.2024 року, що підтверджено копією опису вкладення до військової частини від 27.03.2024 року №49006, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.03.2024 року та копіями фіскальних чеків УКРПОШТА від 27.03.2024 року.

Згідно частини першої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Водночас частиною четвертою статті 20 Закону №2939-VI передбачено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Закон № 393/96-ВР передбачає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Закон № 2939-VI визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Законом №2939-VI регламентовано такі варіанти поведінки розпорядника інформації у разі одержання запиту на інформацію:

- надання відповіді на запит на інформацію у строк, передбачений ст. 20 Закону № 2939-VI;

- прийняття рішення про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію (частини шоста, сьома статті 22 Закону № 2939-VI);

- відмова в задоволенні запиту на інформацію;

- направлення запиту належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Отже, законом чітко визначено строк розгляду запиту на інформацію, який становить п`ять робочих днів з дня його отримання. Такий строк може бути продовжений до 20 робочих днів із завчасним повідомленням у письмовій формі про це особи, яка подала запит. Розпорядник інформації зобов`язаний надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому така відповідь повинна бути повною, достовірною та точною. У випадках, визначених частиною першою статті 22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити у наданні запитуваної інформації, надіславши мотивовану відмову у письмовій формі особі, яка подала запит на інформацію.

Натомість, відповідач, усупереч наведеним вище вимогам Закону №2939-VI не надав жодної інформації на запити ОСОБА_1 від 27 березня 2024 року або ж мотивованої відмови у наданні запитуваної інформації.

В спірному випадку відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у нерозгляді запитів ОСОБА_1 від 27 березня 2024 року, що призвело до порушення його права на отримання достовірної, точної та повної відповіді на його запит.

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на ненадання відповідачем відповідей на запити позивача від 27 березня 2024 року, враховуючи, що запити позивача від 27 березня 2024 року були подані в порядку статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», колегія суддів вважає вірно обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача розглянути запити та надати на них відповіді відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення компенсації моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

У статті 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17, від 27 листопада 2019 року у справі №750/6330/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (пункт 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (пункт 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Проте, позивачем жодними доказами не доведено суду, що бездіяльністю відповідача нанесена позивачу моральна шкода в такому розмірі.

Оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії спричинили моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань, а позивач таких аргументів не навів, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції в оскарженій частині рішення не спростовують.

Суд першої інстанції ухвалив рішення в оскарженій позивачем частині з дотриманням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі № 160/9781/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак