Справа № 160/2836/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2025 рокуСправа №160/2836/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газовоз» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позовна заява мотивована тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «Газовоз» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є КВЕД 47.30 - Роздрібна торгівля пальним.
Дане розпорядження вмотивовано відсутністю документів згідно додатку передбачених ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме:
- документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористуванням на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію;
- документів, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Позивач вважає, що розпорядження Відповідача про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 501-рл від 31.12.2024 року протиправним, прийнятим безпідставно та з порушенням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/2836/25 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію;
- документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Крім того, відповідач вважає, що позовні вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області видати ТОВ «Газовоз» ліцензію на право торгівлі пальним за місцем роздрібної торгівлі пальним є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
21.02.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач наполягає на тому, що ним були подані усі документи, передбачені ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вказує, що на підтвердження права користування земельною ділянкою позивачем надано відповідачу копію рішення про надання земельної ділянки у користування, державний акт про право постійного користування землею серії ДПДн № 000111. На підтвердження права на використання об`єкта нерухомого майна надано копію договору про суборенду об`єкту нерухомого майна, оренду об`єкту нерухомого майна, свідоцтво про право власності на автозаправну станцію, копію акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, копію рішення про надання поштової адреси об`єкту автозаправочної станції, копію розпорядження про затвердження актів Державної технічної комісії.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Газовоз» (далі «Позивач») є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є КВЕД 47.30 - Роздрібна торгівля пальним.
Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Газовоз» до кожної заяви щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним було надано податковому органу наступні копії документів:
- платіжна інструкція №1419 від 13.12.2024;
- Дозвіл № 1352.19.12 від 13.12.2019 на право виконувати газонебезпечні роботи у вибухопожежонебезпечних зонах; заповнення, злив балонів, інших ємностей із зрідженим вибухонебезпечним газом.
- Лист відповідь Держпраці про розгляд заяви щодо подовження строку дії дозволу від 28.11.2024;
- Дозвіл № 1353.19.12 від 13.12.2019 на право експлуатувати обладнання, призначене для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі; посудини, що працюють під тиском.
- Лист відповідь Держпраці про розгляд заяви щодо подовження строку дії дозволу від 28.11.2024;
- Дозвіл № 0840.19.12 від 16.08.2019 на право виконувати газонебезпечні роботи у вибухопожежонебезпечних зонах;
- Лист відповідь ДЕРЖПРАЦІ про розгляд заяви щодо подовження строку дії дозволу від 22.08.2024;
- Державний акт на право постійного користування землею;
- Акт державної технічної комісії щодо готовності закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації;
- Свідоцтво на право власності на Автозаправну станцію;
- Розпорядження від 29.01.1999 про затвердження актів Державної технічної комісії;
- Рішення про надання поштової адреси, план схема;
- Договір суборенди об`єкту нерухомого майна №02/09/24 від 02.09.2024;
- Договір оренди об`єкту нерухомого майна від 01.04.2021.
Згідно з розпорядженням відповідача № 501-рл від 31.12.2024 року, підставою для відмови у видачі ліцензії стало ненадання Tовариством з обмеженою відповідальністю «Газовоз» документів згідно додатку передбачених ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме:
- документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористуванням на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію;
- документів, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 23 статті 15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до статті 1 Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР), ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.
Приписами статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
З огляду на вищенаведені вимоги законодавства, для здійснення господарської діяльності, зокрема, із роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. При цьому, у статті 15 Закону № 481/95-ВР визначено вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії.
Суд, дослідивши документи, надані до ГУ ДПС у Дніпропетровській області разом із заявою про видачу ліцензій, зазначає наступне.
Відповідно до Акту державної технічної комісії щодо готовності закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 22.01.1999 року встановлено, що автозаправна станція ТОВ «Глоріус» в с. Перемога Підгороднянської міськради готова до введення в експлуатацію. Даний акт є підставою для реєстрації права власності на даний об`єкт.
Також, до суду надано копію Розпорядження від 29.01.1999р. про затвердження актів Державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію та призначення права власності закінчених будівництвом об`єктів, побудованих в Дніпропетровському районі, яким затверджено акти Державної технічної комісії прийняття в експлуатацію та призначено права власності за ТОВ «Глоріус» на автозаправочну станцію в с. Перемога, побудована господарчим методом.
Рішенням Виконавчого комітету Підгороднянської міської ради Дніпропетровського району про надання поштової адреси № 59 від 17.03.1999 року присвоєно поштову адресу об`єкту автозаправочної станції в с. Перемога, вул. Некрасова, 39-А.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про право власності на автозаправну станцію, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Перемога, вул. Некрасова, буд. 39-А від 09.04.1999 року, посвідчене Дніпропетровською районною державною адміністрацією, відповідно до якого право влсності на дану автозаправну станцію належить ТОВ «Глоріус». Свідоцтво видане на підставі розпорядження (рішення) Дніпропетровської райдержадміністрації № 35-р від 29.01.1999 року.

Таким чином, ТОВ «Глоріус» є власником автозаправної станції, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Перемога, вул. Некрасова, буд. 39-А на земельній ділянці, що на праві постійного користування також належить ТОВ «Глоріус».

За умовами договору оренди об`єкту нерухомого майна від 01.04.2021 ТОВ «Глоріус» (Орендодавець) передало Підприємству з іноземними інвестиціями «ФІШЕР ТРЕЙДИНГ КОРПОРЕЙШН» (Орендар) у строкове платне користування нерухоме майно (АЗС), що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Перемога, вул. Некрасова, буд. 39-А. Пунктом 7.2. цього договору передбачено право Орендаря здавати майно в суборенду.

Згідно договору суборенди об`єкту нерухомого майна №02/09/24 від 02.09.2024, укладеного між Підприємством з іноземними інвестиціями «ФІШЕР ТРЕЙДИНГ КОРПОРЕЙШН» (Орендар) та ТОВ «Газовоз» (Суборендар), Орендар передав Суборендарю у строкове платне користування нерухоме майно (АЗС), що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Перемога, вул. Некрасова, буд. 39-А.

Отже, ТОВ «Газовоз» на законних підставах є користувачем об`єкту нерухомого майна автозаправочної станції, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Перемога, вул. Некрасова, буд. 39-А.

Всі вищезазначені документи було надано відповідачу в момент звернення із заявою про видачу ліцензії, а тому суд приходить до висновку, що до контролюючого органу надано всі документи на підтвердження права користування земельною ділянкою та права на використання об`єкта нерухомого майна позивачем.

Наведене спростовує висновок відповідача в частині не подання позивачем необхідних документів, передбачених ст.15 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 501-рл від 31.12.2024 року про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Перемога, вул. Нєкрасова, буд.39 А, АЗС, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області видати ТОВ «Газовоз» ліцензію на право роздрібної торгівлі, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Відтак, покладання на податковий орган обов`язку видати ліцензію не вважатиметься втручанням у її дискреційні повноваження.

Зазначене також узгоджується з передбаченим п. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Обермайєр проти Австрії" (Obarmeier v. Austria), рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гранд Стівенс та інші проти Італії" (GrandeStevensandOthers v. Italy). При цьому, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права повинен забезпечувати ефективний захист його прав у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що відмова Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «Газовоз» є протиправною, адже Товариством з обмеженою відповідальністю «Газовоз» дотримано вимог для отримання такої ліцензії. Як наслідок, оскаржуване розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 501-рл від 31.12.2024 року про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Перемога, вул. Нєкрасова, буд.39 А, АЗС - підлягає скасуванню.

Водночас, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про видачу ліцензій не призведе до реального поновлення права позивача. Відповідно ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 245 КАС України суд вважає, що ефективним способом відновлення порушених прав Позивача є зобов`язання Відповідача видати ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю «Газовоз» на право роздрібної торгівлі паливом за адресою місця торгівлі: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Перемога, вул. Нєкрасова, буд.39 А, АЗС.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжною інструкцією №924 від 16.01.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6056 грн., як за дві позовні вимоги.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.

При цьому, позовна заява була подана позивачем через систему "Електронний суд".

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач повинен був сплати 2422,40 грн.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збвр" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Керуючись ст. ст.139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газовоз» (49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, оф. 627, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17а; ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 501-рл від 31.12.2024 року про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Перемога, вул. Нєкрасова, буд.39 А, АЗС.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газовоз» (49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, оф. 627, ) ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за місцем роздрібної торгівлі пальним за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Перемога, вул. Нєкрасова, буд.39 А, АЗС.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17а; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газовоз» (49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, оф. 627, ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона