Справа № 133/2138/24
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа №133/2138/24

15.01.25 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Пєтухової Н.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції та УПП у Вінницькій області, в якому просить: - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2560145 від 08.07.2024, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП Вінницької області старшим сержантом поліції Чорноморець В.О., скасувати як незаконну.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки його автомобіль проходженню технічного контролю не підлягає, належний йому автомобіль не використовується для комерційних цілей.

16.08.2024 ухвалою суду, прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача Департамент патрульної поліції у відзиві вказує, що ознайомившись із змістом та вимогами позовної заяви, відповідач категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. Зазначив, що під час перевірки документів, поліцейським було встановлено, що позивач керує ТЗ, який за своїми технічними характеристиками підлягає обов`язковому технічному контролю, але не пройшов його. Даний ТЗ FORD TRANSIT д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до реєстраційного документу є - спеціалізованим вантажним фургоном, а тому підлягає обов`язковому технічному огляду, вказане також підтверджується позиціями Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.01.2019 по справі № 361/7761/15-а, Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 632/1279/20 від 11.01.2021. Окрім цього вказав що постанова про накладення штрафу була винесена до проходження позивачем відповідного технічного огляду, а тому останнього притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА №2560145 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що позивач 08.07.2024 року у м. Козятині по вул. Земляка, керував транспортним засобом FORD TRANSIT д.н.з. НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б ПДР України.

Приписами статті 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ (далі - Закон № 580-УІІІ) визначені основні повноваження поліції, згідно з пунктом 11 частини першої цієї норми поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Нормами статей 16, 35, 37 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ визначені права та обов`язки водія транспортного засобу, обов`язкового технічного контролю і підстави заборони експлуатації транспортного засобу, відповідно до яких водій зобов`язаний своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Зазначене кореспондується з пунктами 1.9, 31.3б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Частиною 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб). Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.06.2024 в пунктах «Марка» зазначено «FORD», «Комерційний опис» зазначено «TRANSIT», «Повна маса» - 2650 кг, «Рік випуску» - 1994, «Особливі відмітки» зазначено «Спеціалізований вантажний фургон».

За таких обставин і вимог статей 16, 35, 37 Закону №3353-ХІІ транспортний засіб, яким керував позивач, належить до вантажних зі строком експлуатації більше двох років, а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась в рішеннях Верховного Суду від 11.01.2019 справі № 361/7761/15-а, 17.10.22019 справі № 126/1030/17.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Щодо посилання позивача на те, що він пройшов перевірку технічного стану транспортного засобу 08.07.2024, згідно якої його транспортний засіб визнано технічно справним, слід зазначити наступне.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2560145 від 08.07.2024 складена о 05:29 год., водночас, згідно наданої відповідачем відповіді на запит відомо, що обов`язковий технічний контроль автомобіля Ford Transit проведено 08.07.2024, а саме о 13:30 год. автомобіль прибув і о 14:21 год. його власник отримав протокол про проходження технічного контролю, дані про який внесено до загальнодержавної бази.

З огляду на наведене, на момент складення постанови про накладення адміністративного стягнення обов`язковий технічний контроль автомобіля Ford Transit проведено не було. Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення серії ЕНА №2560145 від 08.07.2024 року винесена працівником поліції у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову після набрання цим рішенням законної сили.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Постанову серії ЕНА №2560145 від 08.07.2024, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старшого сержанту поліції Чорноморець Вячеславом Олександрович, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного протягом десяти днів.

Після набрання цим рішенням суду законної сили, скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.09.2024 у справі № 133/2138/24 (провадження 2-аз/133/2/24) про зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 75776102, яке відкрите старшим державним виконавцем Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сушко Діаною Сергіївною на підставі постанови ЕНА № 2560145 від 08.07.2024, відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

15.01.25