Справа № 285/6227/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6227/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мозговий В.Б.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

25 березня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Смілянця Е. С.,

представника позивача: Шилана С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕНА №03591564 від 02.12.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від 23.01.2025 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що в даному випадку факт правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким рішення суду змінити, шляхом виключення із мотивувальної частини рішення суду відсутність показань жінки позивача про керування ним автомобілем, а також щодо посилань суду на визнання позивачем факту проїзду регульованого пішоходного переходу на заборонений сигнал світлофора.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що надані в суд відеозаписи здійснені на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.12.2024 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №03591564, якою на позивача накладено штраф в розмірі 510 грн., за те що він цього ж дня о 18 год. 30 хв. керував т/з Шкода СуперБ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Житомирській м. Звягель та проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п..п.8.7.3 (е) ПДР.

Так, обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена в законний спосіб.

Як встановлено судом першої інстанції з наданого в суд відеозапису, за кермом автомобіля знаходиться жінка, яка на повідомлення поліцейського, що її транспортний засіб проїхав на заборонений сигнал світлофора, повідомила, про те що автомобілем керував її чоловік. Крім того, на запитання поліцейського, яке він задав позивачу ОСОБА_1 , чи це він керував автомобілем, останній відповів, що він. Також, під час винесення поліцейським постанови за ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не висловлював будь-яких заперечень, а погоджувався зі всіма діями поліцейського і особисто поставив підпис про ознайомлення з постановою та в подальшому сплатив штраф в розмір 510 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що всі дії позивача ОСОБА_1 давали підстави поліцейському дійти висновку, що саме останній керував автомобілем з порушенням ПДР.

Разом з тим, як встановлено із дослідженого відеозапису, на ОСОБА_1 також було оформлено адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП, під час оформлення яких він вже заперечував факт порушення ПДР.

При цьому вважав, що визнання ОСОБА_1 під час винесення оскаржуваної постанови факту проїзду регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі 537/2088/17.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд першої інстанції приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Тобто, позов задоволено в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для змінити рішення суду першої інстанції, шляхом виключення із мотивувальної частини рішення суду відсутність показань жінки позивача про керування ним автомобілем, а також щодо посилань суду на визнання позивачем факту проїзду регульованого пішоходного переходу на заборонений сигнал світлофора, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підстави для зміни судового рішення викладенні у статті 317 КАС України, перелік яких є вичерпним.

Доводи позивача щодо наявності підстав зміни судового рішення не відповідають положенням ст. 317 КАС України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.