Справа № 420/1715/25
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1715/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ст. 262 ч.5 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 06.01.2024 на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі №540/696/22 та від 05.05.2023 у справі №420/2762/23.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Разом з тим, на момент смерті чоловік позивача мав недоотриману пенсію згідно рішень суду від 29.06.2022 року у справі №540/696/22 та від 05.05.2023 року у справі №420/2762/23.

З огляду на зазначене, позивач (за її твердженням у позові) 06.07.2024 року звернулась до пенсійного органу із відповідною заявою про виплату недоотриманої її покійним чоловіком пенсії.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 19.07.2024 року відмовило позивачу у здійсненні такої виплати, посилаючись на те, що позивач не подавала відповідну заяву та пакет документів у 6-ти місячний строк.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року у справі №420/1715/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

08.02.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив, з якого вбачається що відповідач позов не визнає та зазначає, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами ПФУ членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 (шести) місяців з дня смерті пенсіонера. За таких обставин заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, відзиву, інших матеріалів справи, суд встановив наявність підстав для закриття провадження, з огляду на наступне.

Так, згідно із положеннями ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» №1058-IV).

Згідно ч.ч.1,3 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Аналогічна правова позиція була підтримана Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 року по справі №200/12094/18-а.

Як установлено матеріалами справи, позивач лише 15.07.2024 року через веб-портал ПФУ звернулась до пенсійного органу із заявою в порядку статті 52 Закону №1058-IV про виплату їй недоотриманої її покійним чоловіком пенсії згідно судового рішення від 29.06.2022 року у справі №540/696/22 за період з 01.04.2019 року по 31.12.2022 року у розмірі 289 546,23 грн. та судового рішення від 05.05.2023 року у справі №420/2762/23 за період з 01.04.2019 року по 30.06.2023 року у розмірі 168 802,97 грн.

Доказів звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу 06.07.2024 року, як зазначено нею у позові, стороною позивача до суду не надано, а тому суд вважає таке твердження недоведеним.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 19.07.2024 року відмовило позивачу у здійсненні такої виплати згідно її звернення від 15.07.2024 року, оскільки вона не звернулась до пенсійного органу з відповідною заявою у 6-місячний термін після смерті пенсіонера.

У такому разі, у силу ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV, ч.1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ.

Вказаний висновок сформований в постанові Верховного Суду від 06.04.2022 року у справі №200/10136/20-а.

Водночас справою адміністративної юрисдикції з огляду на п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин (відповідні правові висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 804/15129/15).

Спір між сторонами фактично виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги після смерті батька призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Сама собою участь у спорі Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру, а тому, не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Вищевказана правова позиція була також сформована Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 року по справі №200/12094/18-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що правовідносини, які виникли між сторонами не є публічно-правовими, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

При цьому, як вже зазначалось вище, цей спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №МХОВ-7В90-ХОВВ-5ВХО від 18.01.2025 року.

Враховуючи висновок суду щодо необхідності закриття провадження в адміністративній справі, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання адміністративного позову у справі №420/1715/25 до суду.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 4, 5, 6-11, 19, 132, 238, 241, 243, 248, 256, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №420/1715/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн. за подання адміністративного позову у справі №420/1715/25 згідно платіжної інструкції №МХОВ-7В90-ХОВВ-5ВХО від 18.01.2025 року.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені ст. ст. 293-295 КАС України, з урахуванням положень пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.

.