Справа № 580/1197/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 березня 2025 року Справа № 580/1197/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про залучення третьої особи без самостійних вимог за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

04.02.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період позивачу;

зобов`язання відповідача у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законодавством повторно розглянути його заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та за наслідками її розгляду прийняти відповідне обґрунтоване рішення;

Вважає, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства не прийняв рішення за результатами розгляду його заяви.

Ухвалою від 10 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного провадження.

27.02.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому серед іншого просив:

роз`яснити чітко предмет спору, який розглядається судом та надати додатковий час для подання відзиву на позовну заяву;

залучити в якості відповідача Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 (самостійний суб`єкт з виключними повноваженнями), адреса: АДРЕСА_3 ;

залучити в якості третьої особи без самостійних вимог Кабінет Міністрів України (КОД ЄДРПОУ - 00019442, вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, к.т.: , електронна сторінка: https://www.kmu.gov.ua ) (далі Клопотання).

Обґрунтовуючи зазначив, що у позові позовні вимоги не мають чіткого предмету спору, не конкретизовані позивачем та не містять відомостей про те, яку конкретно відмову позивач оскаржує, що є істотним порушенням вимог процесуально законодавства, позбавляє можливості відповідача використати свої процесуальні права і надати аргументовані заперечення, докази. Складається враження, що позивач, посилаючись на безліч нормативних актів у позові, не розуміє предмету свого звернення до суду. Вважає, що ухвала суду від 10.02.2025 щодо відкриття провадження у справі №580/1197/25 є передчасною, а позовна заява підлягає залишенню без розгляду. У випадку подальшого ігнорування судом зазначеного, головуюча суддя підлягає відводу із поданням скарги на поведінку судді до Вищої Ради Правосуддя. Оскарження повідомлення, яким сповіщено позивача про рішення Комісії, не є предметом спору, про що неодноразово висловлював правову позицію Верховних Суд. Повідомлення за додатком 14 до позову стосується протоколу Комісії, який не містить підпису Голови Комісії, а отже участі представників ІНФОРМАЦІЯ_4 . Комісія з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не військовим органом і не є органом військового управління і не відноситься до Міністерства оборони України, ним не фінансується і не підконтрольна Міністерству оборони України. ІНФОРМАЦІЯ_5 , як і Комісія з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за своїми повноваженнями мають кожен власну виключну управлінську компетенцію, втручання до сфери реалізації якої з боку ТЦК та СП заборонена приписами ст.19 Конституції України. Позивач оскаржує повідомлення про рішення Комісії, яке не є рішенням. Повідомлення про відмову у наданні відстрочки стосується протоколу Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період №2 від 20.01.2024. Протокол Комісії, яким відмовлено позивачу у наданні відстрочки не містить підпису голови Комісії. На підставі зазначеного, спір позивача виник з Комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не визначає ТЦК та СП як сторону даного спору і не визначає ТЦК та СП відповідальним за рішення Комісії, яка у складі членів Комісії відмовила позивачу у наданні відстрочки (такої норми закону немає), тому участь ІНФОРМАЦІЯ_4 можлива лише в якості третьої особи. В частині розподілу судових витрат, суд має залучити в якості третьої особи без самостійних вимог Кабінет Міністрів України, який унормував діяльність Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, визначивши Положення про Комісію, яка не підзвітна і не підпорядкована нікому і не має своїх уповноважених представників та відповідальних за її діяльність осіб. Протиправним і незаконним є висновок про те, що рішення органу військового управління може оформлятись рішенням колегіального незалежного органу, сформованого із представників різних органів різних органів виконавчої влади (чому не представниками «водоканалу», СТО чи іншими???). ІНФОРМАЦІЯ_5 не є фінансовим органом Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Оскільки, постановою №560 від 16.05.2024 саме Кабінет Міністрів України визначив незалежний орган колегіальний, уповноважив його на прийняття рішень (наділив владними повноваженнями), унормував (!) діяльність Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, по своїй суті орган, що частково дублює деякі функції Р(М)ТЦК та СПП натомість не визначив відповідального за прийняте рішення створеного ним органу та не наділив його фінансуванням, ІНФОРМАЦІЯ_5 не є відповідальним за діяльність незалежного колегіального органу (по суті міжвідомчого), питання судових витрат може бути покладено на Кабінет Міністрів України за рахунок коштів Державного Бюджету України.

Розглянувши Клопотання, суд дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Щодо погроз відповідача про відвід та подання скарги на поведінку судді до Вищої Ради Правосуддя.

Викладені у відзиві до суду в цій справі погрози відповідача мають явно зневажливе відношення до суду. Такі дії відповідача свідчать про небажання сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, що є його обов`язком згідно з п.2 ч.5 ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Погрожуючи головуючій судді зверненням до Вищої Ради Правосуддя, відповідач демонстративно зловживає процесуальними правами, вказуючи про намір свого тиску на правосуддя та відмови виконати свій обов`язок подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази - згідно з п.4 ч.5 ст.44 КАС України.

То ж суд акцентує увагу на вимогах ч.2 ст.77 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суддя відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

До березня 2019 року вважалося, що подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 Кримінального кодексу України. Таке положення закріплене рішенням Ради суддів України № 34 від 08.06.2017.

Рішенням Ради суддів України № 13 від 01.03.2019, вказаний підхід дещо змінено. Рада суддів України пояснила, що подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не допускається зловживання правом звернення до органу, уповноваженого здійснювати дисциплінарне провадження, у тому числі ініціювання питання відповідальності судді без достатніх підстав, використання такого права, як засобу тиску на суддю у зв`язку зі здійсненням ним правосуддя.

Крім того, заявлення відводу є процесуальним правом особи, а факт, що підставою такого відводу є скарга на суддю в ВРП, за загальним правилом, не спричиняє конфлікту інтересів. У висновку Групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 23 червня 2017 року підкреслено, що судді мають бути належним чином захищені від неналежного зовнішнього (наприклад, політичного) впливу та від можливих зазіхань на їхню незалежність і безпеку.

Таким чином відповідач зобов`язаний урахувати, шо згідно з ч.1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 цієї статті суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Приписи ст.249 КАС України встановлюють, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Конституції за неповагу до суду і судді винні особи притягуються до юридичної відповідальності. Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом, що визначає ст. 50 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду згідно зі ст.6 цього Закону забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Щодо роз`яснення предмету спору, який розглядається судом, та надання додаткового часу для подання відзиву на позовну заяв.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є зміст спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин та позивач має право звернутися до адміністративного суду у порядку, встановленому вказаним Кодексом.

Звертаючись до адміністративного суду з позовною вимогою про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити дії, позивач дотримався вказаних вимог законодавства та зазначив предмет спірних правовідносин і спосіб захисту прав та законних інтересів. Решта відомостей перевіряється судом на підставі зібраних доказів під час судового розгляду по суті відповідно до ч.2 ст.2 КАС України. Тому протилежні доводи відповідача щодо відсутності чіткого предмету спору у позові не обґрунтовані та не враховані судом, а підстави для залишення позовної заяви без розгляду, визначені у ч.1 ст.240 КАС України відсутні.

Доводи відповідача про те, що позивач оскаржує повідомлення про рішення Комісії, яке не є рішенням не обґрунтовані, оскільки позивач оскаржує дії відповідача.

Суд також наголошує, що питання дотримання позивачем у позовній заяві вимог ст.ст.160, 161 КАС України є виключно повноваженням суду, а не відповідача.

Згідно з ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Процесуальний закон визначає порядок звернення та розгляду заяви учасника справи про роз`яснення рішення суду. Водночас роз`яснення предмету спору, який розглядається судом, процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Оскільки процесуальним законодавством не передбачено роз`яснення предмету спору, з огляду на явно зневажливі посилання в Клопотанні, воно є очевидно безпідставним та необгрунтованим, наявні підстави повернути його без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (частина 4 вказаної статті Кодексу).

Суд звертає увагу відповідача, що ухвалою від 10.02.2025 установив відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали по відкриття провадження у справі, для надіслання суду відзиву на позовну заяву та всіх письмових і електронних доказів.

Довідкою про доставку електронного листа підтверджується, що відповідачу надіслано вказану ухвалу в його електронний кабінет, документ доставлено 12.02.2025. Отже, до 27.02.2025 включно відповідач зобов`язаний був надати суду відзив.

Суд установив, що відповідач дотримався вказаних вище вимог суду, оскільки відзив надійшов 27.02.2025. Підстави для надання відповідачу додаткового часу для подання відзиву на позовну заяву відсутні.

Щодо залучення в якості відповідача Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 (самостійний суб`єкт з виключними повноваженнями), адреса: АДРЕСА_3 .

Згідно з п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч.4 ст.46 КАС України).

Положеннями ч.3 ст.48 КАС України визначено, що суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

У позовній заяві викладені обставини спору та заявлені позовні вимоги (предмет спору) до вказаного відповідача.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, а також оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Відповідно до пункту 12 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Згідно п.п. 7, 8 ст.23 Закону України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства суд дійшов висновку, що саме РТЦК та СП перевіряють підстави та оформлюють військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.

Отже, підстав для виключення відповідача зі складу учасників у КАС України не передбачено, а отримані судом докази свідчать про участь вказаного позивачем відповідача в спірних обставинах.

Водночас згідно з п.57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі Порядок) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до п.58 Порядку за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Врахувавши вказані вище норми законодавства суд дійшов висновку, що доводи відповідача про те, що спір позивача виник з Комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та не визначає його як сторону даного спору і не визначає його відповідальним за рішення Комісії, яка у складі членів Комісії відмовила позивачу у наданні відстрочки, а тому його участь можлива лише в якості третьої особи, не обґрунтовані.

Суд акцентує увагу відповідача, що саме Уряд України затвердив вказаною вище постановою Порядок, згідно з яким вказані вище комісії утворюються при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) у зазначеному вище складі та її члени є представниками апарату, та зазначених вище структурних підрозділів, а не представниками «водоканалу», «СТО чи інших органів виконавчої влади», про які зазначив відповідач.

Оскільки позовні вимоги стосуються перевірки та оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку ІНФОРМАЦІЯ_3 , а Комісія не має статусу юридичної особи, протилежні доводи відповідача щодо того, що він не має повноважень представляти інтереси Комісії, не обґрунтовані та не враховані судом.

Відповідно ч.ч. 3-5 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Зважаючи, що відповідач у повідомленні від 21.01.2025 вказав позивачу про результати розгляду його заяви та прийняття Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 протоколу від 20.01.2025 №2, суд дійшов висновку про наявність підстав для залучення її до адміністративної справи в якості співвідповідача.

Щодо залучення в якості третьої особи без самостійних вимог Кабінету Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.2 ст.49 КАС України якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно зі ст.96 Конституції України Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Кабінет Міністрів України не пізніше 15 вересня кожного року подає до Верховної Ради України проект закону про Державний бюджет України на наступний рік. Разом із проектом закону подається доповідь про хід виконання Державного бюджету України поточного року.

Згідно п.п. 7, 8 ст.23 Закону України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Позивач оскаржує дії відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період позивачу. Докази наявності спору з Кабінетом Міністрів України, який відповідач зазначив у Клопотанні, відсутні.

Тому наявність загальних управлінських функцій щодо фінансування органів державної влади не створюють безпосередньо правовий інтерес до результату вирішення цієї справи судом. Винесення судового рішення у вказаній справі не матиме безпосереднього впливу на виникнення у Кабінету Міністрів України прав та обов`язків. Тому відсутні підстави для залучення його до участі у справі. Крім того відсутні докази наявності правового інтересу Кабінету Міністрів України, який би відповідав правовій позиції відповідача у справі. Отже, не доведено, що судове рішення може безпосередньо вплинути на його права та обов`язки.

Керуючись ст. ст.2-20, 44-49, 72-80, 259-263, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду клопотання вх. від 27.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про роз`яснення предмету спору, який розглядається судом.

Відмовити у задоволенні його клопотання вх. від 27.02.2025 про надання додаткового часу для подання відзиву на позовну заяву.

Відмовити повністю у задоволенні його клопотання вх. від 27.02.2025 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Кабінету Міністрів України.

Задовольнити його клопотання вх. від 27.02.2025 про залучення співвідповідача у справі.

Залучити до адміністративної справи №580/1197/25 співвідповідача - Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_3 ).

2. Установити вказаному співвідповідачу строк до 07.04.2025 для надання: суду - відзиву на позовну заяву та всіх письмових і електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності); позивачу - копії відзиву та доданих до нього документів. Зобов`язати співвідповідача в разі надання відзиву зазначити у ньому, серед іншого, конкретні правові підстави та фактичні обставини допущення спірних дій. Зобов`язати надати суду належним чином завірені копії: матеріалів, з якими позивач звертався для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, а також документів, що стали підставою для відмови у його її наданні, докази прийняття уповноваженою особою співвідповідача рішення про відмову у наданні відстрочки позивачу. Зобов`язати співвідповідача у разі неможливості надати наявні докази письмово повідомити суд про причини та надати на їх підтвердження відповідні докази. Попередити, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи або оцінено, як визнання позову.

3. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

4. Копії ухвали направити учасникам спору.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Анжеліка БАБИЧ
Ухвала постановлена, складена в повному обсязі та підписана 26.03.2025.