Справа № 160/6927/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 березня 2025 рокуСправа № 160/6927/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: Голови Державної служби України з питань праці Дегнери Ігоря Анатолійовича, відповідача-2: Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Голови Державної служби України з питань праці Дегнери Ігоря Анатолійовича, відповідача-2: Державної служби України з питань праці, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Голови Державної служби України з питань праці Ігоря Дегнери щодо внесення змін до наказу Державної служби України з питань праці «Про ліквідацію Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області» №29 від 17.01.2022, у тому числі щодо призначення Ігоря Осадчого головою комісії з ліквідації;

- визнати протиправним та нечинним наказ Державної служби України з питань праці «Про внесення змін до наказу Держпраці від 17.01.2022 № 29» № 199 від 28.11.2024.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/6927/25 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме для надання доказів звернення до суду в межах строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України або подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

20.03.2025 від позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява, в якій позивач вказує, що відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Натомість, оскаржуваним наказом позивача, як першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області призначено на посаду Голови комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. Тобто оскаржуваний наказ стосується питання призначення на посаду. В свою чергу, ч.5 ст.122 КАС України встановлює місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу. Однак, на момент прийняття оскаржуваного наказу позивач перебував на державній службі, а Закон України «Про державну службу» не передбачає можливості прийняття громадян на публічну службу на другу (додаткову) посаду державної служби. Тобто, оскаржуваний наказ не стосується питання прийняття громадян на публічну службу, а стосується прийняття державного службовця на другу посаду, яка не є посадою державної служби в розумінні статті 2 Закону України «Про державну службу». Також, позивач зазначає, що застосування правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.07.2024 у справі №990/156/23 відносно норми, яка підлягає застосуванню у питання строку звернення до суду у справах, пов`язаних з порушенням закону про оплату праці у публічно-правових відносинах, лише тільки щодо оплати праці у публічно-правових відносинах, є порушенням гарантованої Конституцією рівності усіх у правах і свободах стосовно правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. Таким чином, за доводами позивача, до спірних правовідносин необхідно застосовувати тримісячний строк звернення до суду, як це передбачено ч.1 ст.233 КЗпП України, оскільки це відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.07.2024 у справі №990/156/23, а також висновку Конституційного Суду України, сформованого у рішенні від 07.05.2002 №8-рп/2002. З огляду на викладене, позивач просить суд відкрити провадження у справі.

До цієї заяви позивач приєднав клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обгрунтував такими ж доводами, як і наведену вище заяву.

Розглянувши подані позивачем заяву і клопотання, дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба.

Частинами 1, 3 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, та суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 у справі №815/2681/17, в яких зазначено, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, які визначають місячний строк звернення до суду.

Суд зазначає, що в цій справі предметом спору є оскарження наказу Державної служби з питань праці «Про внесення змін до наказу Держапраці від 17.01.2022 №29» від 28.11.2024 №169.

Цим наказом ОСОБА_1 , який є першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, призначено головою комісії з ліквідації Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вказаний спір є спором, пов`язаним з проходженням позивачем публічної служби.

У позовній заяві позивач указує, що отримав оскаржуваний наказ 05.12.2024, і з цього часу позивач вживав дії, направлені на виконання цього наказу.

Проте, з позовною заявою позивач звернувся до суду лише 04.03.2025, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Суд зазначає про безпідставність доводів позивача з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.07.2024 у справі №990/156/23, правовий висновок в якій стосується строків звернення до суду у спорах щодо оплати праці, оскільки як уже зазначив суд спір у справі №160/6927/25 пов`язаний з проходженням позивачем публічної служби.

Суд указує, що нормою ч.5 ст.122 КАС України установлені скорочені строки звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які своєю чергою не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. Водночас не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду

Так, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Проте, позивач у поданих заявах не навів обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, та не підтвердив їх належними доказами, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд повертає позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Голови Державної служби України з питань праці Дегнери Ігоря Анатолійовича, відповідача-2: Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу.

Відповідно до ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Голови Державної служби України з питань праці Дегнери Ігоря Анатолійовича, відповідача-2: Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправним та нечинним наказу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Кучугурна