Справа № 456/225/25
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/225/25
Провадження № 2-а/456/19/2025
РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря судового засіданя Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за адміністративною позовною ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_2 , скориставшись поштовим зв`язком, звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову №107894 від 02.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно оскаржуваної постанови, 02.01.2025 о 15:15 год. в межах прикордонної смуги у н.п. Шаян на напрямку 171 прикордонного знаку на відстані 170 м. до державного кордону України, спільно з іншими громадянами України, ОСОБА_2 перебував та пересувався в прикордонній смузі без дозволу на пересування, проживання та провадження робіт відповідної державної служби, чим порушив п.7 «Положення про прикордонний режим» затверджено постановою КМУ від 27.07,1998р №1147 тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 202 КУпАП. Позивач вбачає наявність очевидної неповноти та поверхневості у висновках щодо його вини у попередньому висновку інспектора прикордонної служби, що склав постанову, вважає, що постанова складена помилково, оскільки до даної постанови немає жодних доказів, у яких були зазначені обставини справи.Свою вину заперечує, так як наміру та відповідно спроби незаконного перетину державного кордону не мав та не здійснював. У зв`язку з наведеним позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Представник відповідача у запропоновані судом строк та порядку подав відзив на адміністративну позовну заяву ОСОБА_2 про скасування постанови. Зокрема, зазначив, що позивач не надав доказів наявності в нього дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності на в`їзд, перебування, проживання, провадження робіт у прикордонній смузі. Повідомляє, що відповідачем було розглянуто відносно позивача протокол №107894 від 02.01.2025 року про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, та винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., зі змістом якої останній був ознайомлений під підпис. Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання, протоколом про адміністративне правопорушення, згідно яких позивач перебував в прикордонній сузі в умовах особливого періоду (воєнного стану) без наявності передбаченого законом дозволу. Разом з тим, представник відповідача вважає, що вказані позивачем аргументи не відповідають чинному законодавству та обставинам справи. Відтак, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.01.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної адміністративної позовної заяви визначено суддю Яніва Н.М..

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Яніва Н.М. від 15.01.2025 року вищевказану адміністративну позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві термін для виправлення недоліків, які позивач усунув, шляхом подання до суду відповідної заяви.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 року, після усуненні недоліків адміністративної позовної заяви відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, від 18.02.2025 року розгляд справи відкладене у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання.

Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників.

Втім, судом задоволено клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розгляд справи по суті відбувся 20.03.2025 року.

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України від 03.04.2003 року №661-ІV «Про Державну прикордонну службу України».

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є, зокрема, охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Згідно з п.п.5, 9, 11ст. 19 вищезгаданого закону на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами; виявлення причин та умов, що призводять до порушень законодавства про державний кордон України, вжиття в межах своєї компетенції заходів щодо їх усунення; контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Систему режимних заходів у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які регламентують відповідно до законодавства правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб встановлює Положення про прикордонний режим, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998р. № 1147.

Відповідно до ч. 1 і 4 ст. 22 Закону України «Про державний кордон України», п. 2 Положення № 1147 з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

Пунктом 5 Положення №1147 передбачено, що контроль за додержанням прикордонного режиму у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснює Державна прикордонна служба у взаємодії з органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 1 ст. 202 КУпАП передбачена відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Відповідно до ч. 1 ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (статті 202-203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 02.01.2025 року близько 15:15 год. начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у № 107894, згідно якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

На підтвердження даного факту, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копію оскаржуваної постанови серії № 107894 від 02.01.2025 року.

З досліджених судом матеріалів справи та з пояснень, наданих позивачем у судовому засіданні, судом встановлено, що 02.01.2025 року о 15:15 год., після святкування Нового року позивач з друзями вирішили прогулятися дорогою що поруч будинку, який вони орендували, були одягнуті в легкому яскравому одязі та не мали при собі ніяких документів. Позивач з друзями був недалеко від будинку, вказівників або знаків застереження не було. Чули звуки дрона, за кілька хвилин прибув наряд прикордонників, були налякані і не розуміли що відбувається. Про заборону перебування в прикордонній зоні дізнався вже від самих прикордонників.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, працівниками Державної прикордонної смуги не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи тощо.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтуються виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до позиції, яка викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019р. в справі № 560/751/17, Верховний Суд вважає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Відтак, відповідно до постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, а відтак у судовому засіданні жодним чином не доведена вина позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 слід задовольнити, а спірну постанову скасувати, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211,229, 241-246, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 107894 від 02.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 202 КУпАПта провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Назар ЯНІВ