Справа № 990/97/25
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 березня 2025 року

м. Київ

справа №990/97/25

адміністративне провадження №П/990/97/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А., Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,

розглянув заяву судді Хохуляка В.В. про самовідвід у справі №990/97/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали,

УСТАНОВИВ:

До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя №279/3дп/15-25 від 19.02.2025.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Олендер І.Я., судді: Бившева Л.І., Гончарова І.А., Юрченко В.П., Хохуляк В.В.

Суддя Хохуляк В.В. подав заяву про самовідвід від участі у розгляді справи №990/97/25.

Заява судді Хохуляка В.В. про самовідвід вмотивована тим, що як слідує з матеріалів позовної заяви, відповідачем є Вища рада правосуддя. Водночас, Третя Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя ухвалою від 05.02.2025 № 180/3дп/15-25 відкрила дисциплінарну справу за скаргою ОСОБА_2 стосовно судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Хохуляка В`ячеслава Віссаріоновича.

Суддя Хохуляк В.В. у своїй заяві зауважує, що вказана обставина не впливає на його неупередженість при розгляді цього адміністративного позову і не свідчать про особисту зацікавленість в результаті розгляду справи. Однак, для того, щоб у сторін не виникало сумнівів у неупередженості та безсторонності суду, який розглядає справу, суддя Хохуляк В.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.

Вирішуючи питання про самовідвід судді Хохуляка В.В., суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 цього Кодексу суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, ніж визначені у цій статті Кодексу, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Ураховуючи наявну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), можна констатувати, що в цілому ЄСПЛ визначив концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навівши не лише змістовні характеристики неупередженості, а й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У цьому контексті, на думку ЄСПЛ, можна розмежувати суб`єктивний підхід, який відображає особисте переконання цього судді у конкретній справі, та об`єктивний підхід, який визначає, чи були достатні гарантії для виключення будь-яких сумнівів з цього приводу. Таким чином, з урахуванням зазначеного слід зробити висновок, що, оцінюючи безсторонність суду, необхідно розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття слід зазначити, що в рішенні ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії» вказано, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у рішенні у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд установив, що у цій справі відсутні обов`язкові підстави, визначені у статтях 36 - 38 КАС України, відповідно до яких суддя Хохуляк В.В. не може брати участь у її розгляді.

При цьому, колегія суддів вважає, що факт відкриття дисциплінарної справи відносно судді Хохуляка В.В., питання у якому до того ж не пов`язане з цим адміністративним позовом, не може бути достатньою підставою для висновку про наявність у судді особистої, прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті справи або інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості та/або об`єктивності судді при розгляді адміністративної справи.

З огляду на наведене, а також враховуючи твердження судді Хохуляка В.В. про те, що відкриття дисциплінарної справи щодо нього не впливає на його неупередженість під час розгляду цього адміністративного позову, колегія суддів не встановила будь-яких обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення заяви про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви судді Хохуляка В.В. про самовідвід від участі у розгляді справи №990/97/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

Л.І. Бившева

І.А. Гончарова

В.П. Юрченко

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду