Справа № 240/22545/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/22545/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про:

- визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.10.2024 року №82 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати з 09.10.2024 року пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії та на день аварії з 26.04.1986 року по 09.01.1988 року та з 14.06.1990 року по даний час проживала та проживає в с.Михиївка Звягельського (Новоград-Волинського) району Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Позивач 09.10.2024 року з досягненням 54 річного віку та за наявності відповідного страхового стажу звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 17.10.2024 року Відповідач повідомив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.10.2024 року відмовлено у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що загальний страховий стаж Позивача становить лише 17 років 1 місяць 12 днів, що менше необхідних 25 років. Таку відмову Позивач вважає протиправною, так як вважає, що для призначення вказаної пенсії достатньо 15 років загального страхового стажу.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 25.02.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залучено до справи в якості другого Відповідача.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що загальний страховий стаж Позивача становить лише 17 років 1 місяць 12 днів, що менше необхідних 25 років. Крім того, період навчання Позивача в СПТУ №19, що розміщено в смт.Гриців, не відноситься до території добровільного (гарантованого) відселення, що виключає підстави для призначення Позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". По цій причині Позивачу правомірно було відмовлено у призначенні такої пенсії.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. За результатами розгляду заяви Позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності необхідного періоду загального страхового стажу. Таке рішення було доведено до відому Позивача.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 3 роки та додатково 1 рік за кожні два роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 09.10.2024 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-1, було прийнято оскаржуване рішення від 16.10.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років.

Таке рішення Відповідача-1 частково відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (09.10.2024 року) була особою, якій виповнилося повні 54 роки.

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) серії НОМЕР_1 , виданого 06.06.1996 року Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки Чижівської сільської ради Житомирської області від 03.10.2024 року №793 про те, що Позивач з 26.04.1986 року по 09.01.1988 року та з 14.06.1990 року по даний час проживає (зареєстрована) в селі Михіївка Звягельського (Новоград_Волинського) району Житомирської області;

- копія довідки Грицівського СПТУ-19 від 05.05.1988 року про те, що Позивач з 01.09.1987 року по 05.05.1988 року навчалася в Грицівському СПТУ-19 Хмельницького облуправління по професійно-технічній освіті;

- копія трудової книжки.

Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 3 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XII право на зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 3 роки мають особи, які постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови постійного проживання чи роботі в цій зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Позивачем до позову долучено докази на підтвердження її проживання на території зони добровільного (гарантованого) відселення: в період з 26.04.1986 року по 09.01.1988 року та з 14.06.1990 року по даний час проживала та проживає (була зареєстрована) в с.Михиївка Звягельського (Новоград-Волинського) району Житомирської області.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) с. Михиївка Звягельського (Новоград-Волинського) району Житомирської області відносяться до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок, в розумінні вимог примітки до статті 55 Закону № 796-XII факт проживання та навчання Позивача у зоні добровільного (гарантованого) відселення з моменту аварії по 31 липня 1986 року надає їй право на зниженням на три роки пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше трьох років.

Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII підтверджує постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року ще не менше трьох років.

Зазначене свідчить, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) надає підстави для віднесення Позивача до категорії осіб, які на день аварії та з моменту аварії по 01.01.1993 року постійно проживали у зоні добровільного (гарантованого) відселення, що відповідно до примітки до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку ще на три роки.

Таким чином, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII у Позивача наявне право на зниженням на шість років (3+3) пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком за умови наявного загального страхового стажу.

Як вже зазначалося судом, відповідно до приписів частини першої статті 26 Закону №1058-IV призначення пенсії за віком можливе за наявності двох умов: досягнення віку 60 років та відповідного загального страхового стажу.

Станом до 31 грудня 2017 року призначення пенсії за віком було можливе за наявності двох умов: досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Починаючи з 1 січня 2018 року законодавець шляхом прийняття Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 року, яким текст статті 26 Закону №1058-IV виклав в новій редакції, поетапно збільшив розмір страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Так, в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року призначення пенсії за віком було можливе за наявності двох умов: досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 31 рік.

Суд враховує, що правові норми статті 55 Закону № 796-XII надають Позивачу не лише право на зменшення пенсійного віку на призначення пенсії на 6 років, а надають право на зменшення загального страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону N 1058-IV, на призначення такої пенсії.

Тобто, в розумінні вимог статті 26 Закону №1058-IV та статті 55 Закону №796-XII Позивач має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років за умови досягнення віку 54 роки (60 років - 6 років) та за наявного страхового стажу не менше 25 років (31 рік - 6 років).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що загальний страховий стаж Позивача на день звернення про призначення пенсії за віком (09.10.2024 року) становив лише 17 років 1 місяць 12 днів, що менше необхідних 25 років.

Зазначене свідчить, що для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 6 років, у Позивача відсутній необхідний загальний страховий стаж не менше 25 років, суд робить висновок про правомірність оскаржуваного рішення Відповідача -2 про відмову в такому призначенні пенсії та про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Суд вважає помилковими доводи Позивача, наведені у позові, що для призначення спірної пенсії достатнім є страховий стаж не менше 15 років.

Алгоритм зменшення пенсійного віку та зменшення страхового стажу чітко визначений законодавцем в абзаці першому частини першої статті 55 Закону № 796-XII в редакції Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 року, що набув чинності з 11.10.2017 року. Вказаний алгоритм передбачений для всіх категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тобто, зменшується пенсійний вік на відповідну кількість років в залежності від статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та зменшується відповідний страховий стаж, передбачений статтею 26 Закону №1058-IV та ту ж відповідну кількість років в залежності від статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Приписи абзацу першого частини першої статті 55 Закону № 796-XII в редакції Закону № 2148-VIII прямо передбачають, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Визначення "не менше 15 років страхового стажу" було зумовлено тим, що з 01.01.2018 року приписами статті 26 Закону №1058-IV було передбачено призначення пенсії за віком за умови наявності загального страхового стажу 25 років, а приписи статті 55 Закону № 796-XII передбачали право окремих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та окремих категорій потерпілих від Чорнобильської катастрофи на зменшення пенсійного віку і відповідно на зменшення загального страхового стажу на 10 років.

З 01.01.2019року загальний розмір страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком, поетапно збільшувався і в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року такий необхідний загальний розмір страхового стажу законодавцем визначено - "не менше 31 рік".

Таким чином, позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

21.03.25