Справа № 283/259/25
Суддя: Хомич В. М.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/259/25
Провадження №2-а/283/79/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю позивача, представника позивача адвоката Тимошенка С.В., розглянувши у порядку, передбаченому ст.286 КАС України, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог.

Позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1451103 від 16.02.2024, винесену інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві, старшим лейтенантом поліції Каневським Дмитром Володимировичем, складену відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою серії ЕНА №1451103 від 16.02.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки з її змісту вбачається, що 16.02.2024 о 10:12:19 в м. Києві по просп. Броварському водій, керуючи ТЗ в межах населеного пункту, рухався зі швидкістю 82 км/год, чим перевищив допустиме обмеження швидкості більше, ніж на 20 км/год, чим порушив п.12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Крім того в постанові не вказано місце скоєння правопорушення, лише вказано м. Київ, проспект Броварський, копія постанови не направлялась позивачу, при винесенні вказаної постанови не роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП.

Про наявність оскаржуваної постанови позивач взагалі нічого не знав. Тільки 28.01.2025, коли банківські рахунки у нього було заблоковано, він звернувся до виконавчої служби в м. Малині, щоб дізнатися підставу накладення арешту, однак державний виконавець повідомив, що відносно позивача відкрито виконавче провадження Деснянським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 76935604 від 28.01.2025 та постановою державного виконавця накладено арешт на його банківські рахунки, також йому було надано номер телефону державного виконавця, що виніс постанову про накладення арешту.

Після цього позивач зателефонував державному виконавцю Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з метою з`ясування підстави відкриття виконавчого провадження та арешту банківських рахунків, під час розмови державний виконавець повідомив, що на підставі оскаржуваної постанови і було відкрито виконавче провадження, а також надіслав її копію.

Процесуальні дії у справі.

06.02.2025 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 07.02.2025 позов було залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали позивачем усунуто недоліки, про що подано заяву від 17.02.2025.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 16 годину 04.03.2025, яке було відкладено на 09 годину 30 хвилин 18.03.2025. Задоволено клопотання позивача про витребування з Департаменту патрульної поліції належним чином завіреної копії постанови серії ЕНА №1451103 від 16.02.2024 та всі матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесена оскаржувана постанова.

17.03.2024 до суду надійшла заява на виконання ухвали та відзив на позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

Позиція позивача та його представника

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Позивач вказав, що на той час служив в ЗСУ, дійсно 16.02.2024 керував автомобілем марки «Nissan», за допомогою даного автомобіля він перевозив гуманітарну допомогу військовим.Коли виїжджав з м. Києва, то побачив на узбіччі патрульного поліцейського, який наказав зупинити автомобіль.Зазначив, що автодорога, по якій він рухався, мала кілька смуг руху, він рухався в середній смузі, повз нього проїжджали автомобілі на досить високих швидкостях, легко обганяючи, однак поліцейський із потоку транспорту вказав саме йому на необхідність зупинитися.

Коли він зупинився, патрульний підійшов до нього і побачив, що він військовий та використовує автомобіль не у власних цілях, а з метою доставки вантажу у зону бойових дій, про що, зокрема, він йому повідомив.

Поліцейський повідомив, що зупинив його через перевищення швидкості руху, але оскільки він військовий, то ніяких претензій до нього не має. Перевіривши документи, поліцейський побажав щасливої дороги. Він поїхав у військову частину на Донеччину, ще пізніше перевіряв додаток «Дія», ніяких постанов чи штрафів у нього не було. Про наявність постанови дізнався тільки через рік, коли оскаржувана постанова відповідачем була надіслана до виконавчої служби. Вказав, що під час зупинки його транспортного засобу 16.02.2024 відносно нього не виносилося жодних постанов, розгляд справи не проводився, нічого не роз`яснювали, доказів не надавали, поліцейський тільки сказав, що на TRUCAM зафіксовано перевищення швидкості. Про притягнення до адміністративної відповідальності патрульний поліцейський не повідомляв, що відносно нього буде винесена оскаржувана постанова, йому про це взагалі нічого не було відомо.

Представник позивача просив звернути увагу суду на ту обставину, що у постанові вказано місце проживання позивача, яке не відповідає дійсності, оскільки належними доказами підтверджено, що позивач станом на 16.02.2024 був зареєстрований у м. Малині.

Також представник зауважив, що відповідач не надав належним чином завіреної копії оскаржуваної постанови та відеозапису розгляду справи відносно позивача на місці зупинки, тобто ухвала суду в частині витребування доказів відповідачем була виконана не в повному обсязі.

Позиція відповідача

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до постанови, 16.02.2024 о 10 год.12 хв. на проспекті Броварському в м. Києві, позивач, керуючи транспортним засобом NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті, рухався зі швидкістю 82 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год. Перевищив встановлене обмеження швидкості більше як на 32 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС008433, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР) за яке частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Виробник приладу TruCam ІІ (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam ІІ, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Покази приладу TruCAM II LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення відносно позивача була розглянута інспектором у його присутності на місці зупинки транспортного засобу. Постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст. 285 КУпАП). В позовній заяві позивач не заперечив, що постанова про застосування адміністративного стягнення йому була оголошена та вручена, що підтверджується підписом позивача на постанові.

За встановлених обставин, оскаржувана постанова винесена в межах повноважень відповідача, в порядку та в спосіб визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому Департамент патрульної поліції вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Обставини справи, встановлені судом.

Зі змісту постанови серії ЕНА №1451103 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.02.2024 встановлено, що 16.02.2024 о 10:12:19, проспект Броварський в м. Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN LIPQC154 в межах населеного пункту, рухався зі швидкістю 82 км/год, чим перевищив допустиме обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год, Трукам ТС-008433, чим порушив п.12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

У зв`язку з порушенням вказаних норм інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Каневським Дмитром Володимировичемвинесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 8)

На підтвердження обставин справи відповідачем до відзиву на позовну заяву через підсистему «Електронний суд» надіслано скрін відеозапису приладу TruCam та відео з фіксацією події.

Так, із скріну відеозапису встановлено, що дата події 16.02.2024, час 10:09:21, швидкість вимірюваного автомобіля 82 км/год, ідентифікувати номерний знак вимірюваного автомобіля неможливо.

З дослідженого в судовому засіданні відеофайлу _n3200_0216_100921.avi встановлено, що номерний знак автомобіля, зафіксованого на відео (LIP 04879), не співпадає з номерним знаком транспортного засобу, що вказаний в оскаржуваній постанові (LIP QC154).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом.

Між сторонами виник спір щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушень (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.2 р.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

У пункті 5 оскаржуваної постанови зазначено, що: 16.02.2024 о 10:12:19 м. Київ, просп. Броварський, водій керуючи т.з. в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 82 км/год, чим перевищив допустиме обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год, Трукам ТС-008433, чим порушив п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.122 КУпАП.

Суд зауважує, що відповідачем не виконана ухвала суду в частині надання належним чином завіреної копії оскаржуваної постанови, що позбавляє суд можливості пересвідчитись у правдивості доводів представника відповідача, що постанова про застосування адміністративного стягнення була оголошена та вручена позивачу, що підтверджується підписом позивача на постанові.

Крім того, відповідач на виконання ухвали суду не надав жодних доказів (відеозапису) розгляду справи щодо притягнення позивача до відповідальності.

У постанові відсутні дані про докази порушення ПДР позивачем, оскільки в п. 7 оскаржуваної постанови не зазначено жодних додатків.

В той же час, на підтвердження винуватості позивача у перевищенні швидкісного режиму, представником відповідача до відзиву додано відеофайл _n3200_0216_100921.avi. Однак під час його дослідження в судовому засіданні судом встановлено (на 4 секунді відео), що номерний знак автомобіля, зафіксованого на вказаному відео - LIP 04879, не співпадає з номерним знаком транспортного засобу, що вказаний в оскаржуваній постанові LIPQC154

Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.4 ПДР України, і як наслідок наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також відповідачем жодними доказами не спростовано доводів позивача про те, що розгляд справи та притягнення позивача до відповідальності були проведені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме без його участі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення має бути законним, ухваленим відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивача, за встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА №1451103 від 16 лютого 2024 року, складена з порушенням норм ст. ст. 268, 280 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а в суду є правові підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.02.2024.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції підлягає стягненню сума судового збору, що встановлена Законом України "Про судовий збір" (605,60 грн) та була сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Частина судового збору, у розмірі 605, 6 грн, яка була надмірно сплачена позивачем, підлягає поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 20, 139,246, 262,286 КАС України, ч.2 ст.122, ст.ст.288,293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1451103 від 16 лютого 2024 року, винесену інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві, старшим лейтенантом поліції Каневським Дмитром Володимировичемпро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.02.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок сплаченого ним судового збору.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (квитанція до платіжної інструкції №0.0..1 від 17.02.2025).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: місто Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя В. М. Хомич