Справа № 300/389/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" березня 2025 р. справа № 300/389/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову у виплат пенсії та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань 159 829,96 гривень невиплаченої пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, пенсіонер, заявник, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, орган пенсійного забезпечення, Управління, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 159 829,96 гривень невиплаченої пенсії за період з 01 квітня 2023 року по 31 липня 2024 року на користь ОСОБА_1 .
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправні, на переконання позивача, дії відповідача щодо відмови у виплат заборгованості по пенсії в сумі 159 892,96 гривень, за період з 01.04.2023 по 31.07.2024.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.11.2022 виплати нарахованої пенсії у сумі 32 928,77 гривень і нарахованої заборгованості на виконання рішення суду в сумі 102 969,82 гривень та зобов`язано стягнути невиплачену суму пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 та з 01.11.2022 по 01.04.2023 в розмірі 81 494,99 гривень.
Як зазначив позивач, Управлінням з 01.08.2024 відновлено виплату пенсії заявнику, а також надано останньому розрахунок доплати за період з 01.04.2023 по 01.08.2024 в сумі 159 892,96 гривень, про що повідомлено ОСОБА_1 листом від 01.10.2024 за №8125-6680/Т-02/8-0900/24. Із вказаного листа позивачу стало відомо, що борг внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування із державного бюджету.
За доводами ОСОБА_1 , частиною 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2262-ХІІ) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Як ствердив заявник, заборгованість по пенсії в сумі 159 892,96 гривень виникла на підставі рішення суду у справі №300/1031/23 з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Також за аргументами позивача, відповідач безпідставно покликається на внесення виконання рішення в Реєстр судових рішень, оскільки Постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 23.03.2021 визнано такою, що втратила чинність Постанова правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 за №20-1, якою затверджений Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.01.2025 відкрив провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами. Одночасно судом витребувано у сторін додаткові докази, необхідні для розгляду справи (а.с.11-12).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скерувало на адресу суду відзив від 05.02.2025 за №0900-0802-8/7037 на позовну заяву, реєстрацію якого проведено судом 11.02.2025 за вх.№3531/25 (а.с.15-33). Орган пенсійного забезпечення не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 призначеної відповідно до Закон №2262-ХІІ. Після проведеного перерахунку на підставі вказаного рішення суду розмір пенсії позивача з 01.04.2023 по даний час становить 32 928,77 гривень.
Доплата на підставі рішення суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в сумі 159 892,96 гривень внесена до Реєстру судових рішень та буде виплачена при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету України в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішенням суду законної сили.
Як зазначив представник відповідача, виплата донараховної пенсії, включеної до Реєстру судових рішень не залежить від волі органу Пенсійного фонду України, оскільки кошти на забезпечення фінансування витрат в межах судових рішень виділяються із Державного бюджету України при їх наявності. За доводами Управління, ОСОБА_1 , подаючи новий позов, формуючи нові позовні вимоги, зокрема, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області суми невиплаченої пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в розмірі 159 829,96 гривень, фактично просить змінити та розширити резолютивну частину рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23. Відповідне стягнення фактично призведе до подвійної відповідальності ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
Крім того, відповідач стверджує, що судовим рішенням від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 захищено порушене право позивача, а повторне звернення до суду за стягненням вже визначеної рішенням суду суми є безпідставним. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
ОСОБА_1 скористався правом на подання відповіді від 17.02.2025 на відзив, яку зареєстровано в суді 24.02.2025 за вх.№4608/25 (а.с.35-37). Позивач заперечив проти доводів та аргументів Управління, викладених у відзиві на позовну заяву, враховуючи таке.
Пенсіонер зазначив, що стягнення невиплаченої пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в сумі 159 829,96 гривень не були і не могли бути предметом судового спору у справі №300/1031/23, оскільки вказана заборгованість нарахована на виконання саме рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23, а таке рішення не мало вимог зобов`язального характеру в цій частині. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
За доводами Управління, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі №300/604/19 на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не покладено зобов`язань в подальшому перераховувати розмір пенсії в фіксованому розмірі, відтак в листопаді 2022 року, при перегляді нарахування боргу згідно з реєстром судових рішень виявлено, що розмір пенсії перераховувався зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01.11.2022 розмір пенсії становив 22 935,45 гривень.
За період з 01.11.2022 по 31.07.2024 нараховано борг в сумі 209 859,51 гривень, який внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості.
В ході розгляду звернення ОСОБА_1 органом пенсійного забезпечення з`ясовано, що доплата згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 за період з 01.11.2022 по 31.03.2023 в сумі 49 966,55 гривень виплачується за рахунок коштів Державного казначейства України. Відповідно борг за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в сумі 159 892,96 гривень внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з державного бюджету України в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішенням суду законної сили. Просило врахувати дані пояснення під час розгляду справи.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.03.2025 витребував у відповідача письмові пояснення та докази, необхідні для розгляду цієї адміністративної справи (а.с.47-51).
За доводами ГУ ПФУ в Івано-Франківській області сума боргу 159 892,96 гривень не включає в себе стягнену заборгованість за рішенням суду у справі №300/1031/23 в розмірі 81 494,99 гривень, виплата якої проводиться Державною казначейською службою України. Періоди з 01.02.2019 по 31.11.2019 та з 01.11.2022 по 01.04.2023 не включають розрахунок боргу, які становлять 159 892,96 гривень.
Також на адресу суду від ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача, які зареєстровано судом 20.03.2025 за вх.№7093/25 (а.с.102-177).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, письмові пояснення, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ, що засвідчується матеріалами пенсійної справи останнього (а.с.21-33, 102-177).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі №300/604/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо обмеження ОСОБА_1 виплати пенсії 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з 01 лютого 2019 року;

- зобов`язано Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області проводити виплату ОСОБА_1 нараховані суми пенсії без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з 01 лютого 2019 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі №300/604/19 (провадження № 857/10339/19) апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі №300/604/19 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/85645120).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (із повним доступом), рішення суду від 23.04.2019 у справі №300/604/19 набрало 11.11.2019 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/81361611).

В ході виконання коментованого судового рішення Косівським об`єднаним управлінням ПФУ проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого з 01.02.2019 розмір пенсії з надбавками останнього склав 22 935,46 гривень, що засвідчується рішенням про перерахунок пенсії №37 від 03.12.2019 (а.с102-103).

Згодом, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі №300/1439/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій щодо перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання до вчинення дій, задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2019 та з 01.03.2019 на підставі рішень відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №8 м.Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та від 12.12.2019 №37 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 гривень;

- скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та 12.12.2019 №37, якими проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 гривень;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати за період з 01.02.2019 по 30.11.2019, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 54 440,26 гривень та з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі №300/604/19 виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахування проведених виплат.

За наслідками апеляційного оскарження, Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №300/1439/20 (провадження № №А/857/13878/20) апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 300/1439/20 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94524808), відтак рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі №300/1439/20 набрало 26.01.2021 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91951099).

Коментованим рішенням суду, в його мотивувальній частині, встановлено наступні обставини та зроблено відповідні висновки, зокрема:

"[…] На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 № 300/604/19 відповідно до розпорядження від 03.12.2019 по пенсійній справі ОСОБА_1 № 37 Косівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни другої групи з 01.02.2019 та з 01.03.2019 (т. 1 а.с. 30-31, 28-29).

Відповідно до даних розрахунків розмір пенсії позивача з 01.02.2019 становить 22935,46 грн.; з 01.03.2019 - 26702,14 грн.

При чому, розмір пенсії позивача згідно розрахунку від 03.12.2019 з 01.02.2019 розрахований наступним чином: 14771,36 грн. - основний розмір пенсії (80 % від середньомісячного заробітку 18464,08 грн.); 3692,82 грн. - збільшення згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; 50,00 грн. - цільова допомога інваліду війни другої групи; 3822,58 грн. - підвищення за проживання в гірському населеному пункті; 598,80 грн. - підвищення як інваліду війни другої групи (40 % від 1497,00 грн.). Загальний розмір пенсії з надбавками з 01.02.2019 становив 22935,46 грн.

Листом №213-40/Т-04/8-0900/20 від 19.02.2020 Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що під час виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 №300/604/19 щодо виплати пенсії без обмеження було виявлено, що при обчисленні розміру пенсії програмним комплексом АСОПД/КОМТЕХ було невірно взято середньомісячну заробітну плату по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 і середньомісячний заробіток склав 54440 грн.; в грудні 2019 року за допомогою підсистеми ПВП визначено середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії в сумі 18464 грн. і відповідно розмір пенсії з 01 лютого 2019 року склав 22935 грн., яку йому виплачують відповідно до рішення суду (т. 1, а.с.9) […] резолютивною частиною рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 зобов`язано Косівське об`єднане управління проводити виплату ОСОБА_1 нарахованої суми пенсії без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з 01.02.2019.

Виплата позивачу певних сум пенсії не була предметом розгляду справи №300/604/19 (№857/10339/19). Таким чином, суд вважає помилковими доводи відповідача, щодо обов`язку перерахунку відповідачем його пенсії на виконання даного рішення суду у певному розмірі (66085 грн., 66139, 66174 грн. тощо).

Таким чином, оскільки при розрахунку у грудні 2019 пенсії позивача була виявлена помилка, то суд не вбачає протиправності в діях відповідача щодо подальшого розрахунку пенсії з виправленням допущеної помилки. При цьому, після такого виправлення відповідач не обмежував виплату пенсії ОСОБА_1 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Позивач жодним чином не обґрунтовує необхідність розрахунку пенсії з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 саме в розмірі 54440,26 грн. та не наводить доводів щодо помилковості розрахунку пенсії з урахуванням середньомісячного заробітку в розмірі 18464,08 грн. […]".

За змістом частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі №300/1439/20 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області проведено з 01.01.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір пенсії з надбавками останнього склав 66 174,55 гривень, максимальний розмір пенсії 22 935,46 гривень, згідно рішення №37 (а.с.159-161).

Як слідує з відомостей довідки Управління від 21.11.2022 за №1050, складеної за особовим рахунком № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону №2262-ХІІ, в період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року розмір пенсійної виплати позивача становив 32 928,77 гривень помісячно. За листопад 2022 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становив 22935,46 гривень, а сума 71 440,88 гривень включена в борг за період з 01.02.2019 по 10.11.2019 згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі №300/604/19 (а.с.44).

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо зменшення з 01.11.2022 виплати нарахованої пенсії у сумі 32928,77 гривень, ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Так, Івано-Франківський окружний адміністративний суд 13.11.2023 ухвалив рішення у справі №300/1031/23, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задовольнив частково, зокрема:

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.11.2022 виплати нарахованої пенсії у сумі 32 928,77 гривень і нарахованої заборгованості на виконання рішення суду в сумі 102 969,82 гривень;

- стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 невиплачену суму пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 та з 01.11.2022 по 01.04.2023 в розмірі 81 494,99 гривень.

Як слідує з Єдиного державного реєстру судових рішень (із повним доступом), рішення суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114866595), яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №300/1031/23 (провадження №А/857/24437/23) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118633419) залишено без змін, набрало 24.04.2024 законної сили.

В ході виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 орган пенсійного забезпечення рішенням №37 від 13.08.2024 здійснив перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір пенсії з надбавками останнього з 01.11.2022 склав 66392,95 гривень, максимальний розмір пенсії 32 928,77 гривень (а.с.30).

Позивач 28.08.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою в якій, серед іншого, просив надати розрахунок боргу за період з 01.11.2022 по 31.07.2024, в сумі 209 859,51 гривень помісячно. У зазначеній заяві ОСОБА_1 вказав, що орган пенсійного забезпечення листом від 14.08.2024 за №7007-5997/Т-02/8-0900/24 повідомив останнього про те, що на виконання рішення суду розмір пенсії з 01.11.2022 становить 32 928,77 гривень і за період 01.11.2022 по 31.07.2024 нараховано боргу в сумі 209 859,51 гривень, який внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування із державного бюджету (а.с.4).

За результатами розгляду коментованого звернення, Управління листом від 01.10.2024 інформувало ОСОБА_1 про те, що до проведеного перерахунку розмір пенсії останнього становив з 01.11.2022 по 31.07.2024 22 935,46 гривень. Після проведеного перерахунку на виконання даного рішення суду розмір пенсії становить з 01.11.2022 по даний час 32 928,77 гривень. За період з 01.11.2022 по 31.07.2024 нараховано борг в сумі 209 859,51 гривень, який внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішення суду законної сили. В ході розгляду звернення з?ясовано, що доплата згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 за період з 01.11.2022 по 31.03.2023 в сумі 49 966,55 гривень виплачується за рахунок коштів Державного казначейства України.

Відповідно борг за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в сумі 159 892,96 гривень внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості: урахуванням дати набрання рішення суду законної сили (а.с.5-7).

Як слідує зі змісту розрахунку доплати згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23, яке набрало законної сили 24.04.2024, за період з 01.11.2022 по 31.07.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , обліковується сума доплати в розмірі 159 892,96 гривень.

Згідно коментованого розрахунку за період з 01.04.2023 по 01.07.2024 позивачу призначену пенсію в розмірі 32 928,77 гривень помісячно, виплачена сума 22 935,46 гривень помісячно, а помісячна доплата склала 9 993,31 гривень (а.с.8).

ОСОБА_1 з метою стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 159 829,96 гривень невиплаченої пенсії за період з 01 квітня 2023 року по 31 липня 2024 року, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Законом визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2262-ХІІ).

Як з`ясовано судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Приписами статті 8 Закону №№2262-ХІІ передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Витрати на доставку пенсії здійснюються за рахунок коштів державного бюджету (стаття 52 Закону №2262-ХІІ).

Згідно зі статтею 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ виплачуються органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія виключно у грошовій формі за рахунок коштів державного бюджету.

Як встановлено судом вище по тексту судового рішення, в ході виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 орган пенсійного забезпечення рішенням №37 від 13.08.2024 здійснив перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір пенсії з надбавками останнього з 01.11.2022 склав 66392,95 гривень, максимальний розмір пенсії 32 928,77 гривень (а.с.30).

Позивач 28.08.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою в якій, серед іншого, просив надати розрахунок боргу за період з 01.11.2022 по 31.07.2024, в сумі 209 859,51 гривень помісячно. У зазначеній заяві ОСОБА_1 вказав, що орган пенсійного забезпечення листом від 14.08.2024 за №7007-5997/Т-02/8-0900/24 повідомив останнього про те, що на виконання рішення суду розмір пенсії з 01.11.2022 становить 32 928,77 гривень і за період 01.11.2022 по 31.07.2024 нараховано боргу в сумі 209 859,51 гривень, який внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування із державного бюджету (а.с.4).

За результатами розгляду коментованого звернення, Управління листом від 01.10.2024 інформувало ОСОБА_1 про те, що до проведеного перерахунку розмір пенсії останнього становив з 01.11.2022 по 31.07.2024 22 935,46 гривень. Після проведеного перерахунку на виконання даного рішення суду розмір пенсії становить з 01.11.2022 по даний час 32 928,77 гривень. За період з 01.11.2022 по 31.07.2024 нараховано борг в сумі 209 859,51 гривень. який внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішення суду законної сили. В ході розгляду звернення з?ясовано, що доплата згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23 за період з 01.11.2022 по 31.03.2023 в сумі 49 966,55 гривень виплачується за рахунок коштів Державного казначейства України.

Відповідно борг за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в сумі 159 892,96 гривень внесено до Реєстру судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості: урахуванням дати набрання рішення суду законної сили (а.с.5-7).

Як слідує зі змісту розрахунку доплати згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23, яке набрало законної сили 24.04.2024, за період з 01.11.2022 по 31.07.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , обліковується сума доплати в розмірі 159 892,96 гривень.

Згідно коментованого розрахунку за період з 01.04.2023 по 01.07.2024 позивачу призначену пенсію в розмірі 32 928,77 гривень помісячно, виплачена сума 22 935,46 гривень помісячно, а помісячна доплата склала 9 993,31 гривень (а.с.8).

Відповідач фактично не заперечує свого обов`язку щодо виплати суми заборгованості пенсії, яка виникла після перерахунку. Однак покликається на ведення обліку рішень, за якими зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії та інших витрат, що провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України, у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за датою їх надходження до боржника, а виплата заборгованості буде здійснена в порядку черговості за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

На переконання суду, доводи відповідача в частині неможливості виплати пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в сумі 159 892,96 гривень із посиланням на відсутності додаткового фінансування з Державного бюджету та включення вказаної суми до Реєстру судових рішень, без належних і допустимих доказів вжиття вичерпних заходів для організації фінансування таких витрат, є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на таке.

Кабінетом Міністрів України 22.08.2018 прийнято постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті Пенсійного фонду України (надалі по тексту також Постанова №649).

Пунктом 2 Постанови №649 установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою (надалі по тексту також Порядок №649).

Вказаний Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку №649 боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", на виконання яких стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.

За змістом пункту 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (надалі по тексту також - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Постановою Правління Пенсійного фонду України 26.09.2018 за №20-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1189/32641, затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (надалі по тексту також Порядок №20-1), який втратив чинність 23.04.2021 у зв`язку з прийняттям постанови правління Пенсійного фонду України від 23.03.2021 за №13-1.

Цей Порядок відповідно до пункту 3 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року за № 649, визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (надалі по тексту також - реєстр), та внесення інформації до нього.

Саме про такий Реєстр зазначає Головне Управління Пенсійного фонду України, де, за доводами останнього, обліковується сума доплати в розмірі 159 892,96 гривень пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024, яка утворилась на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23.

За змістом пункту 8 Порядку №20-1 відповідальна особа вносить до реєстру, зокрема, наявну інформацію про рішення суду, період, за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення суду, суму нарахованої на виконання рішення суду пенсії, що залишається невиплаченою, із зазначенням акта законодавства, згідно з яким проведено таке нарахування, виплату коштів на підставі рішення суду.

Розрахунком доплати згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23, яке набрало законної сили 24.04.2024, засвідчується, що за період з 01.11.2022 по 31.07.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , обліковується сума доплати в розмірі 159 892,96 гривень (а.с.8).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 змінено пункт 2 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019, а саме: визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Постановою Верховного Суду від 26.05.2021 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019, з урахуванням внесених апеляційним судом змін, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 залишено без змін.

Слід зазначити, що Порядок №20-1 був прийнятий на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 за №649.

Таким чином починаючи з 22.07.2020 пункти 1, 2 Постанови №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті Пенсійного фонду України, втратили чинність на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19.

При цьому, скасування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду створило правову невизначеність порядку здійснення виплат, зазначених у пункті 2 постанови Уряду №649, яка може бути усунута шляхом прийняття відповідного нормативного акту.

За частиною 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, у разі втрати чинності нормативно-правовим актом, такий нормативно правовий акт не підлягає застосуванню з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Заборгованість з пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 виникла після виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23, тобто після ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 22.07.2020 у справі №640/5248/19, якою визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 за №649, тому не підлягає застосуванню Порядок №649 для погашення заборгованості з виплати пенсії позивачу.

Разом з тим, застосування Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області норм Порядку №649 та Порядку №20-1, які втратили чинність, порушує принцип правової визначеності, що має наслідком порушення прав особи на своєчасне отримання пенсії.

Окрім того, Пенсійний фонд України є органом виконавчої влади, реалізація нормативних приписів та програм якого здійснюється шляхом фінансування виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 7 Бюджетного кодексу України, одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів - тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Положення про Пенсійний фонд України" №1289 від 15.11.2022), одним із завдань Пенсійного фонду є забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Суд звертає увагу на те, що хоч сума доплати [пенсії] в розмірі 159 892,96 гривень за період з 01.04.2023 по 31.07.2024, утворилась в ході виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23, спір у цій справі не стосується виконання вказаного судового рішення, а тому до спірних правовідносин не можуть застосовуватись положення Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Як вже зазначалось судом, приписами статті 8 Закону №2262-ХІІ передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

За змістом абзацу 2 статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Жодним нормативним актом України не встановлено особливий порядок виплати пенсії за минулий час.

Матеріалами справи достеменно встановлено, і відповідач не ставить під сумнів наявність боргу, що виник внаслідок невиплати пенсійних коштів позивачу в розмірі 159 892,96 гривень.

Спірна сума пенсії є підтвердженою наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відповідним розрахунком доплати згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №300/1031/23, яке набрало законної сили 24.04.2024 (а.с.8), що свідчить про невиконання Управлінням своїх зобов`язань перед позивачем щодо нарахування та виплати пенсії.

Водночас, орган пенсійного забезпечення не спростував зазначену суму боргу, а також не обґрунтував правомірність її невиплати.

В адміністративному позові ОСОБА_1 , обираючи ефективний спосіб захисту своїх порушених прав, просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 159 829,96 гривень невиплаченої пенсії за період з 01 квітня 2023 року по 31 липня 2024 року на користь ОСОБА_1 .

В даному випадку, визначаючи належний спосіб захисту і відновлення права, позивач не врахував наступного.

Частиною 4 статті 242 КАС України встановлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

- дії це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

- бездіяльність це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

- рішення це нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Сама по собі бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (постанова Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року у справі №П/800/259/15 (21-3538а15)).

В контексті вказаного Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 травня 2024 року у справі №9901/493/19 (провадження №11-62заі24) сформувала наступні висновки:

- "54. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень потрібно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

55. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного / несвоєчасного виконання обов`язкових дій / ухвалення рішень або невиконання їх узагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

56. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.";

- "58. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2022 року у справі № 9901/276/19.

59. Бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

60. Суб`єкт, дії або бездіяльність якого оскаржується, може бути зобов`язано до виконання лише тих обов`язків, які на нього покладено законом чи іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

61. Бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.".

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Окремо, в межах порушеного питання, суд звертає увагу на пункт 57 коментованої постанови Великої Палати Верховного Суду, за змістом якої самі собою строки поза зв`язком з конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не матимуть правового значення, якщо в зобов`язаної особи існували певні об`єктивні обставини, які перешкодили належному виконанню функцій державним органом. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких установлюється цей строк.

Повертаючись до вказаного вище, на даній стадії публічно правового спору, відповідач не надав жодного належного і допустимого доказу вжиття вичерпних заходів для організації фінансування за рахунок коштів державного бюджету витрат в розмірі 159 892,96 гривень як заборгованості нарахованої і не виплаченої пенсії за попередні періоди.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Не здійснивши ОСОБА_1 , в порушення вимог статей 8 та 52 Закону №2262-ХІІ, виплату нарахованої пенсії за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в сумі 159 892,96 гривень, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області допущено протиправну бездіяльність, що свідчить про наявність правових підстав для зобов`язання органу пенсійного забезпечення до вчинення необхідних дій з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд на підставі частини 2 статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в розмірі 159 892,96 гривень (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні дев`яносто шість копійок);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в розмірі 159 892,96 гривень (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні дев`яносто шість копійок).

У задоволенні позовних вимог майнового характеру про стягнення з відповідача пенсійного забезпечення, належного позивачу у розмірі 159 892,96 гривень, - відмовити з огляду на положення статей 5 та 245 КАС України, відповідно до яких адміністративний суд, встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, повинен визнати такі рішення, дії або бездіяльність протиправними і зобов`язати відповідача провести нарахування та/або виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Інші доводи учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що ОСОБА_1 на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.

За відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ, за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в розмірі 159 892,96 гривень (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні дев`яносто шість копійок).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ, за період з 01.04.2023 по 31.07.2024 в розмірі 159 892,96 гривень (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні дев`яносто шість копійок), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи, ), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.