Справа № 200/1113/25
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Справа№200/1113/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просила:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 щодо не закриття (не закінчення) виконавчого провадження ВП НОМЕР_2;

- зобов`язати Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції закрити (закінчити) виконавче провадження ВП НОМЕР_2 щодо ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовувала тим, що державним виконавцем, на її думку, допущено протиправну бездіяльність, а саме не закрито вказане виконавче провадження (за наявності передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для його закриття).

Така бездіяльність порушує її конституційні права, оскільки відомості про неї як боржника містяться в Єдиному реєстрі боржників, що позбавляє її можливості укладати угоди щодо розпорядження автомобілем (продаж, купівля тощо).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що у Добропільському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання постанови суду про конфіскацію у позивача в дохід держави предметів торгівлі (цигарок), які перебувають на зберіганні у відповідному відділі поліції. Виконавче провадження відкрито 04.07.2024 року.

Через переміщення зазначеного відділу державної виконавчої служби з Донецької області у м. Ужгород Закарпатської обл. та запровадження дистанційної роботи, враховуючи положення Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985, не уявляється можливим здійснити заходи щодо розпорядження тютюновими виробами (помилково зазначено «алкогольними напоями») в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Неявка у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що у Добропільському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2024 року у справі № 227/324/24, якою вирішено конфіскувати у ОСОБА_1 в дохід держави предмети торгівлі згідно з квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 516 та згідно з протоколом огляду та вилучення від 23.01.2024 року, а саме: цигарки «Ротманс» срібний в кількості 10 пачок за ціною 93 грн. за 1 пачку, «Ротманс» синій в кількості 10 пачок за ціною 93 грн. за 1 пачку, «LD» в кількості 10 пачок за ціною 88 грн. за 1 пачку, які перебувають на зберіганні у відділі поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Так, постановою начальника Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.07.2024 року на підставі вказаного виконавчого документа відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3.

Боржником у виконавчому провадженні зазначена ОСОБА_1 , стягувачем - держава.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 внесена до Єдиного реєстру боржників, що розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (https://erb.minjust.gov.ua).

Як пояснила позивач, про те, що зазначене виконавче провадження відкрито і не закрито, вона дізналася 13.02.2025 року, коли звернулася до ТСЦ МВС №1451 за адресою: Донецька обл., м. Добропілля, вул. Банкова, 45, з метою постановки на облік та подальшої перереєстрації транспортного засобу. При спілкуванні зі спеціалістом зазначеного ТСЦ їй в усній формі було повідомлено, що щодо неї є запис в Єдиному реєстрі боржників, тому подальші реєстраційні дії в ТСЦ МВС №1451 неможливі. Після цього вона звернулася до адвоката за правовою допомогою.

Листом Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.02.2025 року № 2223-НОМЕР_3 на запит адвоката позивача (в якому містилося прохання вжити заходи щодо завершення виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 та виключення відомостей щодо позивача з Єдиного реєстру боржників) повідомлено, що 04.07.2024 року щодо позивача відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3.

Цим же листом повідомлено наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 року № 679-р оголошено обов`язкову евакуацію населення Донецької області.

З 05.12.2022 року на підставі наказу Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Харків) від 05.12.2022 року № 388/АГ «Про зміну місця розташування територіальних відділів державної виконавчої служби у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)» Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції змінив місце розташування на наступну адресу: 88019, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 120 (телефон - НОМЕР_4, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

З метою забезпечення належного виконання посадових обов`язків, працівникам відділу запроваджено дистанційну роботу поза межами адміністративної будівлі відділу державної виконавчої служби за місцем фактичного проживання (перебування) із застосуванням електронних комунікацій і технологій.

На підставі викладеного, враховуючи положення Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985, у зв`язку з неможливістю здійснити заходи щодо розпорядження тютюновими виробами в порядку, передбаченому діючим законодавством, закінчити виконавче провадження не є можливим.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (п. 2 ч. 1).

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 ст. 9 цього Закону визначено, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 цього Закону відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 9 цього Закону відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням, зокрема постанови про закінчення виконавчого провадження.

Аналогічні норми містяться в Положенні про автоматизовану систему виконавчого провадження, що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються, зокрема: у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна (п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 13 вказаного Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Кодексу України про адміністративні правопорушення конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 зазначеного Кодексу постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Статтями 314, 315 зазначеного Кодексу визначено, що виконання постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, здійснюється шляхом вилучення конфіскованого предмета і примусового безоплатного звернення цього предмета у власність держави.

Реалізація конфіскованих предметів, які стали знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, провадиться в порядку, встановлюваному законами України.

Питання виконання рішення про конфіскацію майна врегульовано ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 62 зазначеного Закону виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 32, 33 розд. VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802), виконання рішення про конфіскацію майна, якщо таке майно підлягає реалізації, здійснюється державним виконавцем.

Під час пред`явлення виконавчого документа про конфіскацію майна до виконання подаються:

у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився;

у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Майно, що підлягає конфіскації, вилучається державним виконавцем (крім нерухомого майна, або такого, що не може бути вилучено з об`єктивних причин).

Виявивши розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт та яке підлягає конфіскації за рішенням суду, державний виконавець складає про це акт і звертається з повідомленням до органів досудового розслідування для вирішення питання про притягнення зберігача описаного майна до відповідальності, передбаченої статтею 388 Кримінального кодексу України.

У разі якщо майно вилучено іншим уповноваженим органом, воно вилучається державним виконавцем у цього органу в тому випадку, якщо таке майно може бути реалізовано згідно з вимогами Закону.

Вилучена іншим уповноваженим органом готівка за дорученням державного виконавця перераховується цим органом до державного бюджету на вказані державним виконавцем рахунки. У дорученні зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, реквізити судового рішення про конфіскацію цієї готівки, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця, строк виконання доручення, обов`язок цього органу щодо надання державному виконавцю підтвердження про перерахування коштів. Повідомлення про перерахування коштів є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 34 зазначеної Інструкції визначено, що реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, визначеному Законом.

Пунктом 34 зазначеної Інструкції визначено, що порядок розпорядження конфіскованим майном, не реалізованим у порядку, визначеному Законом, та майном, яке не підлягає реалізації, встановлено Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985.

Відповідно до п. 18 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985, конфісковані алкогольні напої, спирт етиловий, прилади для незаконного виготовлення спирту етилового, алкогольних напоїв, виробнича, транспортна, споживча тара (упаковка), етикетки, корки, засоби закупорки, марки акцизного податку (у тому числі підроблені), тютюнові вироби, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, папір цигарковий (товарна позиція 4813 згідно з УКТЗЕД, крім товарної підкатегорії 4813 10 00 00), фільтри для промислового виробництва сигарет: фільтропалочки ацетатні (товарна підкатегорія 5601 22 90 00 згідно з УКТЗЕД) підлягають знищенню.

Рішення про знищення відповідного конфіскованого майна приймається комісією. Під час вирішення комісією питання щодо знищення відповідного конфіскованого майна на засіданні комісії можуть бути присутніми представник суб`єкта господарювання, який має ліцензію на виробництво відповідної категорії продукції (за згодою), представник асоціації виробників та/або імпортерів відповідної категорії продукції (за згодою) та представник суб`єкта господарювання, знаками для товарів і послуг якого позначена відповідна конфіскована продукція (абз. 3 п. 18 Порядку).

Пунктом 21 цього Порядку визначено, що знищення (утилізація) неякісної продукції, алкогольних напоїв, спирту етилового, приладів для незаконного виготовлення спирту етилового, алкогольних напоїв, виробничої, транспортної, споживчої тари (упаковки), етикеток, корків, засобів закупорки, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, паперу цигаркового і фільтрів (товарна позиція 4813 згідно з УКТЗЕД, крім товарної підкатегорії 4813 10 00 00), фільтрів для промислового виробництва сигарет: фільтропаличок ацетатних (товарна підкатегорія 5601 22 90 00 згідно з УКТЗЕД), марок акцизного податку (у тому числі підроблених), обладнання для промислового виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв (у разі його нереалізації) (далі продукція) здійснюється шляхом спалювання, руйнування, фізико-хімічної, біологічної або іншої обробки відповідно до вимог законодавства. Знищення проводиться на підприємствах, що відібрані міжрегіональними управліннями Мін`юсту відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі". Знищення невеликих за обсягом партій алкогольних напоїв, спирту етилового (не більше ніж 100 літрів), тютюнових виробів (не більше ніж 50 пачок) може проводитися комісією.

Підприємства, що здійснюють знищення продукції, зобов`язані: забезпечувати систему належних безпечних для здоров`я людини та довкілля умов знищення продукції; мати технічні можливості для знищення продукції; забезпечувати знищення продукції з додержанням вимог відповідних нормативно-правових актів і нормативних документів; вести облік надходження та знищення продукції; під час процедури знищення забезпечувати безперешкодний доступ до приміщень, де відбувається знищення, членам комісії та представникам осіб, визначених абзацом третім пункту 18 цього Порядку; не пізніше ніж за десять робочих днів до дня знищення повідомляти відповідний орган державної виконавчої служби про дату та час знищення продукції; знищувати продукцію, обладнання такими методами, що виключають можливість подальшого відновлення первинних споживчих властивостей продукції; забезпечувати контроль за знищенням продукції та не допускати її несанкціонованого використання; забезпечувати відеофіксацію процесу знищення у повному обсязі з наданням у разі необхідності доступу до електронної форми відеозапису органу державної виконавчої служби.

Знищення проводиться під контролем членів комісії. За рішенням комісії повноваження щодо контролю за знищенням (утилізацією) майна, що здійснюється шляхом особистої присутності, може бути делеговано окремому члену комісії.

Знищення алкогольних напоїв, спирту етилового, приладів для незаконного виготовлення спирту етилового, алкогольних напоїв, виробничої, транспортної, споживчої тари (упаковки), етикеток, корків, засобів закупорки, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, паперу цигаркового і фільтрів (товарна позиція 4813 згідно з УКТЗЕД, крім товарної підкатегорії 4813 10 00 00), фільтрів для промислового виробництва сигарет: фільтропаличок ацетатних (товарна підкатегорія 5601 22 90 00 згідно з УКТЗЕД), марок акцизного податку (у тому числі підроблених), обладнання для промислового виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв (у разі його нереалізації) здійснюється у присутності представників осіб, визначених абзацом третім пункту 18 цього Порядку. Державний виконавець не пізніше ніж за сім робочих днів до дня знищення зазначеної продукції та обладнання повідомляє осіб, визначених абзацом третім пункту 18 цього Порядку, засобами факсимільного та/або електронного та/або телефонного зв`язку про дату, час і місце знищення продукції.

За фактом знищення продукції складається акт за формою згідно з додатком. Акт підписується представниками комісії та у разі присутності - представниками осіб, визначених абзацом третім пункту 18 цього Порядку, та керівником такого підприємства і затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. На вимогу особи, що підписала акт, їй надається копія відповідного акта.

У разі відсутності під час знищення представників осіб, визначених абзацом третім пункту 18 цього Порядку, комісія зазначає про це в акті.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з матеріалами виконавчого провадження у відділі поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на зберіганні перебувають предмети торгівлі, що були вилучені у позивача під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Такі предмети торгівлі згідно з виконавчим документом підлягають конфіскації.

З наведених положень законодавства вбачається, що відповідні дії з метою виконання рішення суду про конфіскацію майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби у встановленому порядку.

Участь у таких діях осіб, у яких вилучено майно для подальшої конфіскації, - не вимагається. Будь-які зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення щодо конфіскації майна, на таких осіб законодавством не покладені.

Як вже зазначалося, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Оскільки будь-які зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо конфіскації вилученого майна у позивача відсутні, тому у контексті ч. 2 ст. 15 зазначеного Закону позивач не може бути боржником у виконавчому провадженні про конфіскацію.

Як наслідок, відкрите за вказаними обставинами виконавче провадження підлягає закінченню, наслідком чого є виключення відомостей щодо позивача з Єдиного реєстру боржників.

Посилання відповідача на не можливість здійснення заходів щодо розпорядження тютюновими виробами, що вилучені у позивача, в порядку, передбаченому законодавством, та, відповідно, закінчення виконавчого провадження згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» через переїзд відділу державної виконавчої служби до іншої області та запровадження для працівників Відділу дистанційної роботи поза межами його адміністративної будівлі, - є неприйнятними, оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для виправдання негативного впливу наявності відкритого виконавчого провадження на права позивача, зокрема на право розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Конституційний Суд України в абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

З огляду на наведене, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вчинення дій щодо закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_2, що відкрите щодо позивача, та зобов`язання відповідача закінчити зазначене виконавче провадження (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення основних позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 968,96 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

При обчисленні розміру судового збору судом враховані положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись статтями 32, 243 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (85004, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83; ) про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправну бездіяльність Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції щодо не вчинення дій щодо закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції закінчити виконавче провадження ВП НОМЕР_2 щодо ОСОБА_1 .

Стягнути з Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (85004, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 (дев`яносто шість) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Т.В. Логойда