Справа № 420/39112/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» (вул. Миру, буд. 155, с. Вільне, Тарутинський р-н, Одеська обл., 68556, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631), про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» до Одеської митниці, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2024/000008/2 від 30.10.2024 року Одеської митниці;

визнати протиправним та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500590/2024/000039 від 30.10.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.10.2024 ним було подано до Одеської митниці митну декларацію № 24UA17U6, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом з митною декларацією № 24UA17U6, як підставу для застосування основного методу, надано документи зазначені у графі 44 митної декларації. Однак, Одеська митниця 30.10.2024 прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2024/000008/2, яке позивач вважає неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки Позивачем було подано усі документи, які підтверджували заявлену митну вартість товару і не мали розбіжностей, які б впливали на можливість визначення числових значень складових митної вартості товарів.

Щодо зауважень митного органу, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, позивач зазначив таке. Посилання Відповідача на ненадання при митному оформленні прайс-листа є хибним та не відповідає дійсним обставинам справи. Оскільки, Позивачем було надано прайс-лист та Відповідачем самим в оскаржуваному Рішенні зазначається наданий прайс-лист серед переліку інших документів. Щодо аргументу Одеської митниці про ненадання заявки на перевезення при митному оформленні, позивач вказав, що заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка (замовлення) не має вплив на числові визначення митної вартості.

Щодо твердження відповідача про те, що розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу - встановлення цін у господарських правовідносинах відбувається на основі вільної самостійності їх учасників, що надає можливість суб`єкту підприємництва самостійно встановлювати та обраховувати вартість товарів або послуг, окрім випадків державного регулювання цін на певні товари/послуги, у встановленому законодавством порядку та випадках. Крім того, до митного оформлення був наданий достатній перелік документів на підтвердження транспортних витрат. Щодо зазначення у Контракті від 06.04.2023 № PL/388083608/2023-0012 умов поставки FCA Lubliniec, а у інвойсі від 25.10.2024 № EXW Lubliniec, позивач посилається на положення додаткової угоди № 2 до Контракту № PL/388083608/2023-0012 від 06.04.2023 року, якою було внесено зміни до п. 4.1. Контракту та Сторонами досягнуто згоди щодо можливості погодження інших умов поставки та EXW PL Lubliniec, яка зазначається в інвойсі.

Ухвалою суду від 23.12.2024 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

03.01.2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, якої недоліки адміністративного позову усунуто частково.

Ухвалою суду від 15.01.2025 року продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.

21.01.2025 року від представника позивача надійшла заява, якою недоліки позовної заяви було усунуто в повному обсязі.

Ухвалою судді від 22.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також витребувано з Одеської митниці належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості від 30.10.2024 року № UA500590/2024/000008/2 від 30.10.2024 року та картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500590/2024/000039 від 30.10.2024 року.

04.02.2025 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 24UA13U0 від 30.10.2024, відповідно до якої за умовами поставки EXW на митну територію України надійшов товар ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» та документи на підтвердження зазначеної митної вартості товару, які визначені у графі 44 митної декларації. Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На виконання цієї умови, декларантом надані наступні документи: копія митної декларації країни відправлення від 25.10.2024 № 24PL331020E0923039, прайс-лист виробника товарів від 01.10.2024 б/н, лист UNILIN FLOORING POLSKA Sp. z o.o від 01.10.2024 б/н щодо знижки. Також надано лист від 30.10.2024 № 58 щодо неможливості надати всіх затребуваних додаткові документи протягом 10 календарних днів.

На думку відповідача, вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 24UA13U0 від 30.10.2024 містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Як зазначив відповідач, у відношенні товарів можливо застосувати метод митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом на рівні 3,5048 євро за м2 за митною декларацією від 19.02.2024 № 24UA62U0 (опис покриття з полімерів вінілхлориду для підлоги, несамоклейні, без підложки (підоснови) - лінолеум комерційного призначення у рулонах, упаковані в поліетиленові пакети: ПВХ покриття для підлоги: MAXIMAEKO…Торгівельна марка - LENTEX. Виробник: UNILIN FLOORING POLSKA Sp. z o.o. Країна виробництва та походження Польща», метод визначення митної вартості основний, умови поставки EXW Lubliniec, Польща, контракт прямий, стороною якого є виробник товарів, кількість 12499 м2, вага нетто - 20278,88 кг).

На переконання відповідача, у рішенні про коригування митної вартості № UA500590/2024/000008/2 від 30.10.2024 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500590/2024/000008/2 від 30.10.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ».

11.02.2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач повністю не погоджується з викладеними доводами Відповідача у відзиві на позовну заяву та фактично дублює зміст позову.

11.02.2025 року до суду від Одеської митниці надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого митниця не погоджується з аргументами, викладеними позивачем з підстав наведених у відзиві.

Ухвалою суду від 20.02.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Інших заяв по суті під час розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

У ході здійснення господарської діяльності Позивача між ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» (Покупець) та «Unilin Flooring Polska Sp.z.o.o.» (Продавець) 06.04.2023 року було укладено зовнішньоекономічний договір № PL/388083608/2023-0012, відповідно до предмету якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця покриття для підлоги в асортименті та аксесуари до нього, іменовані надалі Товар.

Відповідно до п. 1.2. Контракту, кількість, асортимент, комплектність, ціна Товару та дата відвантаження за кожною партією регламентується шляхом узгодження Продавцем і зазначається у Замовленнях Покупця та рахунках - фактурах (інвойсах) Продавця.

Пунктом 2.2. контракту передбачено, що Товар постачається в стандартній упаковці, яка, при дбайливому використанні відповідно до рекомендацій заводу, оберігає Товар від псування під час транспортування та (або) зберігання, з маркуванням, яке відповідає технічним умовам заводу-виробника.

Умови поставки на підставі чинних Incotenns 2020 (Інкотермс 2010) - FCA Lubliniec: Люблінець, Польща (п. 4.1. Контракту).

Пунктом 1. Додаткової угоди від 06.04.2023 р. № 2 до Контракту на поставку від 06.04.2023 р. № PL/388083608/2023-0012 Сторони погодили викласти пункт 4.1 Контракту № PL/388083608/2023-0012 від 06.04.2023 в наступній редакції: «Умови поставки на підставі чинних Incoterms 2020 (Інкотермс 2010) - FCA Lubliniec: Польща, EXW PL Lubliniec та зазначені в Інвойсі, який є не невід`ємною частиною даного Контракту. Сторонами можуть бути погодженні інші умови поставки, шляхом укладення відповідної письмової додаткової угоди до даного Контракту».

На виконання умов Контракту виставлено Інвойс № від 25.10.2024 року, у якому сторони узгодили номенклатуру, ціну та кількість Товару. Так, загальна вартість товару становить 39973,84 євро, умови поставки визначено : EXW Lubliniec.

З метою митного оформлення імпортованого товару 30.10.2024 року декларантом позивача до Одеської митниці подано митну декларацію № 24UA13U0 на Товар Покриття з полімерів вінілхлориду для підлоги, несамоклейні,без підложки(підос нови) - лінолеум комерційного призначенн я у рулонах, упаковані в поліетиленові п акети: ПВХ покриття для підлоги: MAXIMAEKO POST OAK 035 300 - 632,4 M2. MAXIMAEKO POST OAK 035 400 - 807,2 M2. MAXIMAEKO NAOMI 010 400 - 847,2 M2. MAXIMAEKO LADOGA OAK 010 400 - 746,8 M2. MAXIMAEKO PICOLO 011 400 - 279,2 M2. MAXIMAEKO PICOLO 088 200 - 125,2 M2. MAXIMAEKO JASMUND 090 400 - 812,8 M2. MAXIMAEKO DALLAS 090 350 - 221,55 M2. MAXIMAEKO OHRID OAK 061 400 - 600 M2. MAXIMAEKO VERMONT 029 300 - 450 M2. MAXIMAEKO VERMONT 029 400 - 840 M2. MAXIMAEKO HUNTER OAK 033 350 - 840 M2. MAXIMAEKO VENATO* 006 400 - 840 M2. MAXIMAEKO VENATO* 094 300 - 90 M2. MAXIMAEKO VENATO* 094 400 - 800 M2. MAXIMAEKO LEGEND OAK 003 300 - 900 M2. MAXIMAEKO LEGEND OAK 003 400 - 840 M2. MAXIMAEKO PRATO 092 400 - 1216,4 M2. MAXIMAEKO HUNTER OAK 033 400 - 600 M2. Всього: 12488,75 м2/115 рулонів. Торгівельна марка - LENTEX. Виробник: UNILIN FLOORING POLSKA Sp. z o.o. Країна виробництва - Польща (PL).

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи:

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № від 25.10.2024 року;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 677348 від 25.10.2024 року;

- Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA08U0.00 від 30.10.2024 року;

- Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2024/000038 від 30.10.2024 року;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 24.10.2024 року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № PL/388083608/2023-0012 від 06.04.2023 року;

- Договір (контракт) про перевезення № 12/09/2024/ТЕП від 12.09.2024 року;

- Договір (контракт) про перевезення № SF-001 від 10.08.2023 року;

- Договір (контракт) про перевезення № SF-003 від 23.10.2024 року;

- Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 25.10.2024 року.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом було встановлено, що документи, які подані з метою підтвердження заявленої митної вартості не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із тим, що:

1) відповідно до контракту від 06.04.2023 № PL/388083608/2023-0012 продавець UNILIN FLOORING POLSKA Sp. z o.o зобов`язується поставити та передати у власність покупця ПП "ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ" товари, ціни на які визначаються експортним прайс-листом продавця. До митного оформлення експортний прайс-лист продавця наданий не був;

2) відповідно до договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2024 № 12/09/2024/ТЕП замовник ПП "ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ" доручає, а експедитор ТОВ «СФЕРІУМ» зобов`язується надати послуги з транспортно-експедиторського обслуговування відповідно до умов даного договору та заявки замовника, яка є невід`ємною частиною даного договору, в якій встановлюються істотні умови кожного конкретного перевезення, зокрема, розмір вартості послуг. До митного оформлення заявка надана не була; - довідка ТОВ «СФЕРІУМ» про транспортно-експедиційні витрати від 24.10.2024 б/н містить відомості про вартість доставки товарів до місця ввезення на митну територію України, а також про вартість транспортно-експедиційних послуг по території України, але не містить відомостей щодо вартості транспортно-експедиційних послуг за межами України;

3) відповідно до договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2024 № 12/09/2024/ТЕП замовник ПП "ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ" зобов`язується організувати завантаження вантажу. До митного оформлення не надані відомості щодо вартості завантаження товарів до місця ввезення на митну територію України;

4) документах, які подані для підтвердження митної вартості містяться розбіжності щодо умов поставки товарів, які мають вплив на правильність визначення митної вартості: FCA Lubliniec відповідно контракту від 06.04.2023 № PL/388083608/2023-0012 або EXW Lubliniec відповідно до інвойсу від 25.10.2024 № .

Враховуючи вищезазначене, відповідно частини 3 статті 53 МКУ декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: - для спростування та у зв`язку із відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - для спростування та у зв`язку із наявністю розбіжностей щодо умов поставки товарів - копію митної декларації країни відправлення. Повідомлено, що відповідно до частини шостої статті 53 МКУ митним органом проінформовано про можливість за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів.

На вимогу митного органу Декларантом було надано наступні документи: копія митної декларації країни відправлення від 25.10.2024 № 24PL331020E0923039, прайс-лист виробника товарів від 01.10.2024 б/н, лист UNILIN FLOORING POLSKA Sp. z o.o від 01.10.2024 б/н щодо знижки, а також надано лист від 30.10.2024 № 58 щодо неможливості надати всіх затребуваних додаткові документи протягом 10 календарних днів.

Отже, як зазначив митний орган, декларантом не подано усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. Декларантом не спростовані розбіжності щодо умов поставки товарів: відповідно до контракту від 06.04.2023 № PL/388083608/2023-0012 - FCA Lubliniec, відповідно до інвойсу від 25.10.2024 № - EXW Lubliniec, відповідно до додатково наданого прайс-лист виробника товарів від 01.10.2024 б/н - FCA Lubliniec. Декларантом не надано документи, які містили б всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: вартість послуг перевезення до місця ввезення на митну територію України, яка має підтверджуватись заявкою, вартість послуг із завантаження, яка надається замовником ПП "ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ" та вартість транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України, які надаються експедитором ТОВ «СФЕРІУМ» у відповідності із наданим договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2024 № 12/09/2024/ТЕП.

Як зазначив відповідач в оскаржуваному рішенні, відповідно до частини шостої статті 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі: 1) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товарів умовам, наведеним у главі 9 МКУ.

Таким чином, 30.10.2024 року Одеська митниця Держмитслужби прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500590/2024/000008/2, яким скориговано митну вартість товару за методом митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких є максимально наближеним до часу експорту оцінюваних товарів на рівні 3,5048 євро за м2 за митною декларацією від 19.02.2024 № 24UA62U0 (опис - покриття з полімерів вінілхлориду для підлоги, несамоклейні, без підложки (підоснови) - лінолеум комерційного призначення у рулонах, упаковані в поліетиленові пакети: ПВХ покриття для підлоги: MAXIMAEKO...Торпвельна марка - LENTEX. Виробник: UNILIN FLOORING POLSKA Sp. z o.o. Країна виробництва та походження - Польща», метод визначення митної вартості - основний, умови поставки - EXW Lubliniec, Польща, контракт - прямий, стороною якого є виробник товарів, кількість - 12499 м2, вага нетто - 20278,88 кг).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 30.10.2024 року видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2024/000039.

Вважаючи протиправним та необґрунтованим Рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 5 статті 57 МК України встановлено, що у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначив, що документи, які подані з метою підтвердження заявленої митної вартості не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Проте суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.

Митниця в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів вказує, що до митного оформлення не був наданий експортний прайс-лист продавця.

З приводу даного зауваження суд зазначає, що прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів.

Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 року по справі №П/811/687/16 зауважив, що прайс-лист не є обов`язковим документом, що передбачений частиною другою статті 53 МК України, який має подати декларант під час митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару.

Відтак, вищевказані зауваження відповідача стосовно прайс-листа суд вважає такими, що не впливають на визначення митної вартості товару.

Стосовно твердження митниці, що надана до митного оформлення довідка ТОВ «СФЕРІУМ» про транспортно-експедиційні витрати від 24.10.2024 б/н не містить відомостей щодо вартості транспортно-експедиційних послуг за межами України, суд зазначає, що

Судом встановлено, що поставка товару здійснювалась за інвойсом за умовами поставки EXW.

За умовами EXW Інкотермс 2020 продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

За таких обставин, умови EXW відповідно до правил Інкотермс 2020, включають до обов`язків покупця укладення договору перевезення товару від названого порту відвантаження за власний рахунок.

Судом встановлено, що позивачем для підтвердження витрат на транспортування при митному оформленні товару була надана Довідка про транспортні витрати б/н від 24.10.2024 року, на підтвердження транспортних витрат за маршрутом від м. Люблинець (Польща) до м. Одеса, Одеська обл. (Україна) (1297 км) (вартість становить 93 314,55 грн.), довідка містить маршрут перевезення та номерний знак автомобілю, що здійснював перевезення (BX4789EM/BX4032XF). Номерний знак автомобілю в свою чергу кореспондується з автотранспортною накладною № 677348 від 25.10.2024 року, яка місить інформацію, що корелюється з даною поставкою товару, зокрема, номер інвойсу.

Щодо ненадання митому органу заявки на перевезення, суд зазначає, що виходячи з положень статті 53 МК України не передбачено її обов`язкове надання до митного оформлення.

Додатково витрати на транспортування були підтверджені наступними документами: договором організації перевезення вантажів автомобільним транспортом № SF-003 від 23/10/2024 року, договором організації перевезення вантажів автомобільним транспортом № SF-001 від 10/08/2023 року, договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2024 року.

Зазначені документи містять реквізити сторін контракту, номерний знак автомобілю, а також кореспондують між собою. Наявність перелічених документів у відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень підтверджується їх зазначенням у рішенні про коригування митної вартості товарів та картці відмови у прийнятті митної декларації.

Суд зауважує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14 дійшов правового висновку, що, оскільки МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на відсутність можливості провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

Стосовно вказівки контролюючого органу на ненадання до митного оформлення відомостей щодо вартості завантаження товарів до місця ввезення на митну територію України, суд зазначає таке.

За умовами EXW Інкотермс 2020 Постачальник не зобов`язаний завантажувати продукцію на транспортний засіб покупця.

Дійсно, відповідно до договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2024 № 12/09/2024/ТЕП замовник ПП "ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ" зобов`язується організувати завантаження вантажу.

При цьому, суд звертає увагу митного органу, що згідно з визначеним пунктом договору від 12.09.2024 № 12/09/2024/ТЕП зобов`язання «організувати завантаження вантажу» не обов`язково передбачає здійснення витрат на таке завантаження.

Щодо зауважень митного органу на розбіжностях в умовах поставки товарів, судом було встановлено, що відповідно до п. 4.1. Контракту, умови поставки здійснюються на підставі чинних Incoterms 2020 (Інкотермс 2010) - FCA Lubliniec: Люблінець, Польща. Між тим, пунктом 1 Додаткової угоди від 06.04.2023 року № 2 до Контракту на поставку від 06.04.2023 року № PL/388083608/2023-0012 Сторони погодили викласти пункт 4.1 Контракту № PL/388083608/2023-0012 від 06.04.2023 в наступній редакції: «Умови поставки на підставі чинних Incoterms 2020 (Інкотермс 2010) - FCA Lubliniec: Польща, EXW PL Lubliniec та зазначені в Інвойсі, який є не невід`ємною частиною даного Контракту. Сторонами можуть бути погодженні інші умови поставки, шляхом укладення відповідної письмової додаткової угоди до даного Контракту».

Таким чином, зазначення в інвойсі від 25.10.2024 № умови поставки EXW Lubliniec не суперечить умовам Контракту.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» митної вартості товару судом не встановлено.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Суд звертає увагу, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

Суд зазначає, що контролюючий орган у оскаржуваному рішенні не навів необхідних пояснень щодо митної декларації, яка була джерелом коригування та була сформована при поставці подібних (аналогічних) товарів.

У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань. Суд зазначає, що копія митної декларації, що була підставою для коригування митної вартості товарів за МД № 24UA13U0 від 30.10.2024 року, до суду відповідачем не надано.

На підставі викладеного, суд вважає що у відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.

Суд зазначає, що дії Одеської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ», за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються знайшли своє вираження у прийнятті рішення про коригування митної вартості №UA500590/2024/000008/2 від 30.10.2024 року.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2024/000039 та рішення про коригування митної вартості №UA500590/2024/000008/2 від 30.10.2024 року, у зв`язку з чим вони належить до скасування.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача в даному випадку є належним та достатнім.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги належать до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 6056,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» (вул. Миру, буд. 155, с. Вільне, Тарутинський р-н, Одеська обл., 68556, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631), про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2024/000008/2 від 30.10.2024 року Одеської митниці.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500590/2024/000039 від 30.10.2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь Приватного підприємства «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» (вул. Миру, буд. 155, с. Вільне, Тарутинський р-н, Одеська обл., 68556, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук