Справа № 461/682/25
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/682/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Маковської Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представниці відповідача Бойчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №203 від 14.11.2019 року. Свої вимоги мотивує тим, що постановою адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради №203 від 14.11.2019 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено штраф, передбачений статтею 152 КУпАП, в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1360,00 грн. Позивач не погоджується із винесеною постановою №203 від 14.11.2019 року, та вважає її протиправною, незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю. ОСОБА_1 зазначає, що з протоколом від 01.10.2019 року серії МВ № 1487 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП його ніхто не ознайомив, він не підписував такий протокол та копію такого надано не було. Позивач стверджує, що оскаржувана постанова № 203 від 14.11.2019 року винесена з порушенням наведених процесуальних та матеріальних норм права: у ній не зазначено часу та місця її винесення; у постанові не зазначено кому саме та за якою адресою і хто її скеровував. Для ознайомлення оскаржувану постанову відповідачем позивачу не було направлено та таку він не отримував. Позивач вважає, що відповідач позбавив його можливості в повному обсязі скористатися своїми правами, передбаченими ст.ст. 268. 279 КУпАП. Також, позивач стверджує, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме - проігнорував порядок, встановлений ст. 278 та ст. 279 КУпАП. Також, ОСОБА_1 стверджує, що посадові особи відповідача не роз`яснили йому права, не оголосили протокол, обставин діянь не з`ясували, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не встановили, про розгляд справи його не повідомили, в його присутності оскаржувану постанову не винесли. Позивач вважає, що його дії не можуть бути кваліфіковані як порушення норм ст. 152 КУпАП, оскільки в них відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення, а також вина у формі прямого чи непрямого умислу на його вчинення. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначає, що пропущені строки, передбачені ст.ст. 209. 303 КУпАП, статтею 433 ЦПК України, статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», пред`явлення цього виконавчого документа до виконання. Також, позивач зазначає, що не зазначено в оскаржуваній постанові також які саме норми (пчіікіи. розділи, параграфи) нормативних документів, зокрема Законе України «Про благоустрій населених пунктів», наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.1 1.2017 № 310 «Про Затвердження Типових правил благоустрою території населеного пункту» чи ухвали № 376 від 21.04.2011 року «Про Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади» моїми діями були порушені 01.10.2019 року В оскаржуваній постанові, крім посилання на протокол про адміністративне правопорушення, відсутні посилання на будь-які інші документи адміністративної справи чи інші докази вчинення адміністративного правопорушення, у тому числі - фото або відеофіксація порушення. Тому просить позов задовольнити.

Також, просить поновити строк на звернення до суду з даним позовом, оскільки стверджує, що про існування оскаржуваної постанови він не знав. Про існування постанови дізнався 21.01.2025 року після отримання відповіді з Галицького ВДВС у м. Львові. ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувану постанову не отримував.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2025 року відкрито провадження у справі.

19.02.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представниці відповідача.

Також, 19.02.2025 року позивач подав до суду відповідь на відзив.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом та задовольнити позовні вимоги повністю. Окрім цього, зазначив, що він та інші торгували на тому місці. Тара, про яку йде мова у постанові, належить йому та іншим особам, які здійснювали торгівлю.

Представниця відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Стверджує, що вина ОСОБА_1 підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, а тому постанова є правомірною. Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади Галицького району м. Львова - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Повістку скеровано на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 . Адміністративною комісією скеровано повістку №15 від 31.10.2019 рекомендованою кореспонденцією 31.10.2019 трекінг 241 на засідання, яке призначено на 14.11.2019, яку відповідно до трекінгу Укрпошти отримано особисто 04.11.2019. 14.11.2019 на засідання комісії ОСОБА_1 не з`явився, заяв чи клопотань не надходило, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Оскільки постанову не було виконано добровільно, а також не було відомостей про її оскарження, районною адміністрацією скеровано оригінал постанови адміністративної комісії №203 від 14.11.2019 у Галицький ВДВС м. Львова для примусового виконання - 23.12.2019, що підтверджується квитанцією. В подальшому державним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувану, оскільки боржник на виклики державного виконавця не з`являвся, квитанцію про оплату заборгованості в Галицький ВДВС не пред`являв. Районною адміністрацією ще декілька раз скеровувалась ця постанова на примусове виконання. Враховуючи зазначене, вважає, що твердження позивача про те, що районною адміністрацією було порушено строк для пред`явлення до виконання постанови не відповідають дійсності. Так само не відповідають дійсності те, що на адресу позивача не скеровувалась жодна кореспонденція від відповідача, оскільки у відповідача наявні усі докази скерування двох повісток та копії постанови про притягнення до відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №203 від 14.11.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП і накладено штраф у розмірі 1360, 00 грн. /а. с. 46/.

З даної постанови вбачається, що 01.10.2019 року уповноваженими особами ЛКП «Муніципальна варта» складено протокол серії МВ №1487 щодо ОСОБА_1 , який складував тару на тротуарі без дозволу, а саме: пакет картоплі, пакет моркви, цибулі, яблук та буряка за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 12. Правопорушення вчинено 01.10.2019 року об 11:07 год за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 12, що вбачається з протоколу. ОСОБА_1 порушено п.20.1.14 «Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади».

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів .

У п.20 Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади, які затверджені ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 «Про Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади» (із змінами та доповненнями) передбачена відповідальність громадян та юридичних осіб за порушення у сфері благоустрою території, а саме - п.20.1.14. Складування тари, конструкцій, виробів на вулицях, площах, зелених зонах, прибудинкових територіях тощо без дозволу.

Зазначену норму ухвали Львівської міської ради порушено ОСОБА_1 , що підтверджується фото доказами, які долучено до протоколів, які надійшли для розгляду.

Крім того, у судовому засіданні позивач підтвердив, що він здійснював торгівлю за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 12 та на тротуарі знаходилась як його тара з продовольчою продукцією так й інших осіб.

Дозволів на складування такої тари на тротуарі позивач суду не надав.

До протоколу про вчинення долучено фотосвітлину, яка підтверджує факт описаний у протоколі, на даній світлині чітко відображено ОСОБА_1 із продуктами харчування, які розміщені на тротуарі в пакетах.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад; районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами та Верховним Судом України; органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженим на те цим Кодексом.

Згідно з ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката, адміністративною комісією вчинено усі необхідні та можливі дії для з`ясування обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що постанову №203 від 14.11.2019 складено відповідно до норм ч.1 ст.283 КУпАП, а саме: постанова містить всі необхідні реквізити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади Галицького району м. Львова - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Повістку скеровано на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Адміністративною комісією скеровано повістку №15 від 31.10.2019 рекомендованою кореспонденцією 31.10.2019 трекінг 241 на засідання, яке призначено на 14.11.2019, яку відповідно до трекінгу Укрпошти отримано особисто 04.11.2019.

14.11.2019 на засідання комісії Горячов В.А. не з`явився, заяв чи клопотань не надходило, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи.

ОСОБА_1 порушено норму ухвали Львівської міської ради, а саме - п.20 Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади, які затверджені ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 «Про Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади» (із змінами та доповненнями) передбачена відповідальність громадян та юридичних осіб за порушення у сфері благоустрою території, а саме п.20.1.14. Складування тари, конструкцій, виробів на вулицях, площах, зелених зонах, прибудинкових територіях тощо без дозволу, що підтверджується фото доказами.

Копію оскаржуваної постанови було скеровано на поштову адресу позивача 18.11.2019, трекінг - 136.

Постанову не було виконано добровільно, а також не було відомостей про її оскарження, тому районною адміністрацією скеровано оригінал постанови адміністративної комісії №203 від 14.11.2019 у Галицький ВДВС м. Львова для примусового виконання - 23.12.2019, що підтверджується квитанцією. В подальшому державним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувану, оскільки боржник на виклики державного виконавця не з`являвся, квитанцію про оплату заборгованості в Галицький ВДВС не пред`являв. Районною адміністрацією ще декілька раз скеровувалась ця постанова на примусове виконання.

На адресу ОСОБА_1 скеровувалась кореспонденція від відповідача, оскільки до матеріалів справи відповідачем долучено докази скерування двох повісток та копії постанови про притягнення до відповідальності.

З правових позицій Верховного Суду вбачається, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17 від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-6).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою, користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову у справі.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач стверджує, що адміністративною комісією не було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даного твердження ним не надано. З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення; постанова містить всі необхідні реквізити відповідно до норм чинного законодавства та винесена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів.

При цьому, доказів, які спростовують факт наявності у діях особи адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Окрім цього, згідно з п.1 ч.1 от.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено - у виконавчий комітет(а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та правомірною, винесеною з дотримання вимог чинного законодавства.

Відтак, суд приходить висновку, що доводи позивача не спростовують доводів відповідача, суперечать доказам у справі, а у своїй сукупності свідчать про бажання позивача з формальних причини та мотивів уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не надано відповідних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП є правомірним, тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Окрім цього, суд вважає, що заяву позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач стверджує, що про оскаржувану постанову не отримував, така не надходила на його адресу. ОСОБА_1 стверджує, що про існування постанови дізнався21.01.2025 року після отримання відповіді з Галицького ВДВС у м. Львові. Доказів того, що позивач отримував оскаржувану постанову раніше суду не надано.

Суд вважає, що обставина пропущення строку позовної давності є поважною, тому строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.152, 245, 251, 252, 280, 288 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення проголошено 25.03.2025 року о 16 год. 30 хв.

Суддя О.Р. Юрків.