Справа № 641/33/25
Суддя: Маньковська О. О.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/4/2025 Справа № 641/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю секретаря Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов представника позивача Бєлай С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 10889, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 26.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відносно нього ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 10889 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 27.12.2024 року з тих підстав, що, будучи повідомленим належним чином, він не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, вказав, що повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою місця свого проживання, направлену рекомендованим листом через Укрпошту, з метою звірки військово-облікових даних - не отримував. Вважав оскаржувану постанову винесеною безпідставно та з істотним порушенням його прав, такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Крім того, зазначив, що своєчасно оновив свої військовооблікові дані, самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому вказав, що в цей же день був притягнутий до адміністративної відповідальності, також зазначив, що має право на відстрочку, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що повідомив відповідача.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду зі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що постанову складено згідно вимог діючого законодавства. При цьому вказав, що 25.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка № 809966, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за задекларованим місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.11.2024 року на 11 голину 00 хвилин. Проте, 03.11.2024 вказана повістка № 809966 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з відміткою АТ «Укрпошта» у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме - на 07.11.2024 об 11:00 годині, однак у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Так, 26.12.2024 відносно ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол № 10888 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як вчинене в особливий період, оскільки в Україні з 17.03.2014 по теперішній час, діє особливий період, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Громадянина ОСОБА_1 було своєчасно сповіщено про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу № 10888. Також у присутності позивача відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, скоєне останнім. Враховуючи викладене, вважає, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності із законом, а оскаржувана постанова цілком законна та обґрунтована, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем та його представником відповідь на відзив не надано.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та, постановою № 10889 від 27.12.2024 року останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

З протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, щодо ОСОБА_1 встановлено факт порушення ним в особливий період законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2024 № 69 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено проведення загальної мобілізації, яка неодноразово продовжувалася та проводиться по теперішній час. 25.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення, засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», була направлена повістка № 809966, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.11.2024 на 11:00 год, для звірки військово-облікових даних. Вищезазначена повістка № 809966 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою про відсутність особи ОСОБА_1 за місцем проживання. Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи оповіщений 03.11.2024 належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.11.2024 на 11:00 год, у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин не з`явився за викликом, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим в особливий період, який настав в Україна з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року № 303/2014) та діє на сьогодні, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення № 10888 від 26.12.2024 року, ОСОБА_1 надано пояснення, що не згоден про належне оповіщення, зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що регулярно перевіряє пошту та перебуває вдома, звідки працює.

Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Положеннями ч.3 ст.210-1 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Термін «особливий період», згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» вжито у такому значенні - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2024 № 2102-IX, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє по теперішній час, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Частиною 1 статті 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

В преамбулі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок 560), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Аналізуючи норми Порядку 560, суд приходить до висновку, що, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання прирівнюється законодавцем до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, незважаючи на те, що фактично особа може бути не ознайомлена із необхідністю явки її до територіального центру. Вказані приписи Порядку № 560 є чинними та в установленому порядку не скасовані.

Фактично позивач не погоджується з постановою по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з підстав неотримання ним сповіщення про надходження повістки на його адресу місця проживання та реєстрації про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, доданих до відзиву ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 викликався повісткою № 809966, сформованою 25.10.2024 року на 07.11.2024 року на 11 годину 00 хвилин, що направлена за адресою військовозобов`язаного ОСОБА_1 та повернулась із відміткою «адреса відсутній за вказаною адресою».

Адреса реєстрації ОСОБА_1 , за якою здійснювався його виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 є фактичною адресою місця проживання позивача, що ним не заперечувалось як в позовній заяві, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, фактично направлення повістки відбулося за належною адресою, повістка направлена 25.10.2024, що підтверджується даними поштового відстеження 762 на сайті "Укрпошта" та 03.11.2024 проставлено відмітку в довідці про причини повернення на адресу відправника щодо неможливості вручення «адресат відсутній за вказаною адресроою».

Доводів в позовній заяві про неналежне повідомлення, так само як і доказів того, що працівниками АТ "Укрпошта" не було дотримано порядку вручення поштового відправлення, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи положення Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 560, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних, тому суд приходить до висновку про дотримання вимог законодавства при складанні постанови № 10889.

Крім того, посилання позивача щодо самостійного прибуття до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тож його заперечення в тій частині , що він повідомив ТЦК про те, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та отримання відстрочки, про що надає витяг з мобільного застосунку «Резерв+», згідно якого, ОСОБА_1 уточнено дані 21.11.2024 року судом оцінюються як такі, що не спростовують обставини, встановлені судом під час розгляду даної справи.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою, тобто прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

З огляду на вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 19, 20, 159, 160, 241-246, 286 КАС України

Керуючись ст. ст. 5, 19, 20, 159, 160, 241-246, 286КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Маньковська