Справа № 331/5244/24
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.02.2025 Справа № 331/5244/24
Провадження № 2-а/331/13/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі: Байрамовій Д.А.

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення №528 від 19 серпня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Просить суд, скасувати постанову № 528 від 19 серпня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06 липня 2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 була вручена повістка про виклик на 09:00 год. 07 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , для визначення призначення на особливий період. Вказану повістку ОСОБА_3 отримав під особистий підпис.

Проте, ОСОБА_1 у визначений строк та час у повістці про виклик не з`явився з поважних причин, а саме за станом здоров`я та необхідністю доглядом за матір`ю.

Так, 07 липня 2024 року, у позивача загострилися хронічні захворювання, які останній має із дитинства, що підтверджується медичною документацією. 07 липня 2024 року, припало на вихідний день - неділя, тому позивач звернувся до сімейного лікаря зразу наступного дня - 8 липня 2024 року, про що було видано відповідний медичний документ.

Також, ОСОБА_1 має ряд тяжких хронічних захворювань, перебіг яких супроводжується до цього часу. На підставі вказаних захворювань ОСОБА_1 готує пакет документів на медико-соціальну експертну комісія для визначення групи інвалідності.

Про причини своєї неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 повідомив відповідача через свою матір ОСОБА_4 , яка особисто 10 липня 2024 року, прибула у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) де надала уповноваженим особам відповідача медичну документацію, а саме довідку комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», про те, що 08 липня 2024 року, ОСОБА_1 перебував на лікуванні із діагнозом: Ревматоїдний/ сер опозитивний артрит. Крім цього, остання повідомила, що ОСОБА_1 потребує подальшого обстеження та лікування, про що у подальшому будить надані ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідні медичні документи. Також, 10 липня 2024 року, коли мати позивача прибула у вищевказане приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , її занесли у журнал відвідувачів, про що у ньому були зроблені відповідні відмітки, а саме час відвідування приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, у зв`язку із тим, що позивач ОСОБА_1 не з`явився у визначений час та строк у повістці про виклик, уповноваженою особою відповідача, у відповідності до ч.б ст.258 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення від 14 серпня 2024 року №634, в якому позивача повідомлено про час та місце розгляду справи. Копію вищевказаного протоколу позивачу на руки не було надано. Тому, вказаний протокол відсутній у позивача. Під час складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надав відповідачу всю медичну документацію, у тому числі довідку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», від 08 липня 2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні. Однак, у оскаржуваній постанові відповідач зазначає, що позивач ОСОБА_1 надав копію довідки КНП «ОКЗ психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 23 липня 2024 року №10646, про те, що він перебував на лікуванні з 13 липня 2024 року по 23 липня 2024 року. Однак, вищевказане не відповідає дійсності, адже, позивач надавав для ознайомлення в оригіналі медичну карта де зазначені всі хвороби та періоди лікування, у тому числі 08 липня 2024 року та з 10 по 24 липня 2024 року безперервно.

Далі, 19 серпня 2024 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, виніс постанову з справою про адміністративне правопорушення №528, якою притягнуто громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч).

Позивач вважає, що вищевказана постанова є незаконною та така, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки він має ряд тяжких хронічних хвороб, які у нього наявні протягом тривалого часу, з дитинства. Позивач має бронхіальну астму із дитинства, проходив неодноразове стаціонарне лікування у ОДЛ (згідно амбулаторної карти). У дорослому віці, з приводу бронхіальної астми, постійно спостерігається у сімейного лікаря. Має напади задухи.

Так, відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», він 08 липня 2024 року (понеділок), перебував на лікуванні із діагнозом: Ревматоїдний/ сер опозитивний артрит.

Крім того, відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», 10 липня 2024 року, він перебував на огляді лікаря із діагнозом: Ревматоїдний/ сер опозитивний артрит. Було призначено рентгенографію коліна. Крім того, цього дня позивачу, вищевказаним лікувальним закладом, було призначено консультація уролога, невролога та направлено до ін..лікаря/спеціаліста.

Крім того, позивач, відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», 11 липня 2024 року, перебував на обстеженні з діагнозом: астма. Було надані призначення: консультація нарколога, консультація з лікарем ПМСД.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11 липня 2024 року, позивач перебував на лікуванні із діагнозом: бронхіальна астма; хронічна хвороба нирок III стадії; хронічний вірусний гепатит; хронічний панкреатит; невропатія правого променевого нерву з парезом розгиначів кістки; остеохондроз; протрузії; енцефалопатія; варикозна хвороба кінцівок нижніх кінцівок.

Крім того, 12 липня 2024 року, позивач ОСОБА_1 був оглянутий лікарем психіатром комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, діагноз: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання декількох ПАР (медотин, прегабалін).

Відповідно до довідки від 23 липня 2024 року, видана вищевказаним лікувальним закладом, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13 липня 2024 року по 23 липня 2024 року.

24 липня 2024 року, позивач ОСОБА_1 оглядався лікарем КИП «Центр ПМСД №10», де було встановлений діагноз: діарея.

Всі вищевказані хвороби та діагнози були підтверджені військово- лікарською комісією КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, а саме: ОСОБА_1 була видана 15 серпня 2024 року довідка №3410.

Про те, що позивач ОСОБА_1 має ряд хронічних тяжких хвороб з дитинства, свідчить виписний епікриз від 15 серпня 2023 року, де зазначені діагнози та анамнез хворого відповідно до даних амбулаторної карти.

Отже, позивач ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я, а саме хворобою.

ОСОБА_1 перебуває під наглядом у сімейного лікаря. Так, 07 липня 2024 року, у день який був визначений ІНФОРМАЦІЯ_4 для з`явлення, у позивача загострилися хронічні хвороби, тому у перший робочий день (понеділок) позивач обстежувався у сімейного лікаря КНП «Центр ПМСД №10», що підтверджується медичними документами.

Отже, позивач має проблеми із опорно-руховим апаратом (остеохондроз хребта, протрузії, люмбалгія), астму, хронічну хворобу нирок, сезонний алергічний риніт, психічні розлади та розлади поведінки, та інші хвороби. Тому, внаслідок вказаних хвороб, позивач не зміг з`явитися 07 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). Про рецидив вищевказаних хвороб свідчить те, що позивач ОСОБА_1 тривалий час перебував на лікуванні та обстеженні, а саме 08 липня 2024 року та з 10 по 24 липня 2024 року безперервно. Вказане свідчить про реальне погіршення стану здоров`я та виключає умисні дії в не з`явленні по повістці у визначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач безпідставно не врахував періоди лікування та обстеження позивача, що призвело до ухвалення незаконної постанови.

Вказане є істотним порушенням законодавства. З вказаних підстав оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю.

ОСОБА_1 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Родинні зв`язки позивача із своєю матерію підтверджується свідоцтвом про народження, серія та номер: НОМЕР_1 , де у графі «мати» зазначено « ОСОБА_4 ».

Мати позивача є пенсіонеркою та особою з інвалідністю. ОСОБА_4 має другу групу інвалідності безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, серія 12 ААГ №456912. Мати позивача має цукровий діабет та онкологічне захворювання по гінекології. Позивач є єдиною дитиною, батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Тому, позивач ОСОБА_1 та мати позивача проживають разом, позивач здійснює догляд за своєю хворою матір`ю. 07 липня 2024 року, мати позивача ОСОБА_4 перенервувалася та позивач ОСОБА_1 знаходився із своєю матір`ю вдома. Вказане, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №673, є поважною причиною не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 у справі №560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Зважаючи на викладене, позивач, який належним чином був повідомлений про необхідність явитись 07.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення призначення на особливий період, на виклик не прибув з поважних причин, оскільки відповідно до постанови КМУ від 28.07.2010 №673, якою затверджено перелік поважних причин неприбуття до центру комплектування та соціальної підтримки, передбачено хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками. Також, позивач ОСОБА_1 повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_4 про причини свої неявки та під час розгляду справи надавав докази, але відповідач їх безпідставно відхилив.

Оскільки, відсутня подія правопорушення та в діях позивача відсутній склад такого правопорушення, а тому слід вважати, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином не оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення не у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке не відповідає вимогам Закону, позивач вважає прийняте рішення не законним та не обґрунтованим, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог і скасування оскаржуваної постанови.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя 26.08.2024 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2024 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Яковенко О.С. вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

12.09.2024 р. від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, так як своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", згідно з якою громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП для визначення їх призначення на особливий період. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач ОСОБА_1 не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч. 3, ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово- облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

Статтями 15, 22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ встановлено, що вік призовників до 27 років, від 27 років до 60 років - військовозобов`язані. За рішенням ВЛК при визнанні військовозобов`язаного не придатним до військової служби, громадянин може бути списаним з військового обліку за віком ще до досягнення 60 років.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, громадянин мав прибути у строки вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про поважність причин не прибуття за повісткою.

Судом встановлено, що 06.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 09:00 год. 07.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці № 42/802 від 06.07.2024 року. (а.с.52)

Проте, у визначений у повістці час, а саме 07.07.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, що не заперечується позивачем.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2024 № 634 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 19.08.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.45-48)

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 пояснив, що 07.07.2024 року хворів, перебував у лікарні.

19 серпня 2024 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову з справою про адміністративне правопорушення №528, якою притягнуто громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч). (а.с.17)

При розгляді справи ОСОБА_1 наполягав на незадовільному стані свого здоров`я як причину неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надав копію довідки КНП «ОКЗ психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 23.07.2024 року за № 10646/3 про те, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 13.07.2024 по 23.07.2024 року.

Суд зауважує, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином, диспозиція ч.1 цієї статті є бланкетною і потребує застосування норм чинного законодавства, яке регулює порядок мобілізації.

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язаніприбувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Аналізуючи вказані норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та положення «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, суд дійшов висновку про те, що явка громадянина, який отримав повістку, до ТЦК, а також проходження ним медичного огляду є обов`язком, який не має подвійного тлумачення.

Згідно абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово- зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, (підтверджені відповідними документами (довідками) хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем.

В обгрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 надав суду наступні медичні документи:

Направлення на консультацію нефролога/уролога від 10.10.2024 р.та документи медичного обстеження від 08.07.2024 р. (а.с.18-22)

Довідки від КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 15.07.2024 р. та 23.07.2024 р. (а.с.24,25)

Довідка про обстеження в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 24.07.2024 р. (а.с.24,26)

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до стаття 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Надана позивачем письмові докази свідчать про його звернення до медичних закладів після 07.07.2024 р. дати коли він повинен був прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Тому, суд не бере до уваги вказані докази, оскільки вони не стосуються предмету доказування, а саме: неявки ОСОБА_1 07.07.2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивач не є інвалідом, наявні в нього хвороби не є перешкодою для виконання ним вимог "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", «Про оборону України», "Про військовий обов`язок і військову службу".

Крім цього, ОСОБА_1 наполягає на тому, що 07.07.2024 р. він здійснював догляд за своєю хворою матір`ю, на підтвердження чого надав суду довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, серія 12 ААГ №456912, відповідно до якої ОСОБА_4 встановлена 2 група інвалідності за загальним захворюванням безтерміново із можливістю виконувати легку фізичну працю без статико-динамічних навантажень (а.с.33)

На вказане суд зауважує, що у вказаній довідці відсутні дані про те, що матір позивача потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, а тому це довод позивача суд розцінює як хибний.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_1 допустив порушення вимог законодавства про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку, і в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , також правильно кваліфіковано за ч.3ст.210-1КУпАП з огляду на таке. Відповідно до положень ч.3 ст.210-1КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, на час вчинення правопорушення (10.06.2024 р.) в Україні діяв особливий період.

Після дослідження матеріалів справи та надання їм оцінки, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин неприбуття позивача 07.07.2024 р. до РТЦКіСП наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, суду зазначає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а підстав для її скасування не вбачається. В свою чергу, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи. Отже, підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Разом з тим, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, на думку суду, відповідач законно і обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в умовах особливого періоду, оскільки, позивачем порушено вимоги, визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, а саме не з`явився за викликом до РТЦКіСП для проходження медичного огляду.

А тому, жодних правових підстав для визнання оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, протиправною та скасування її немає, свободи та інтереси позивача по даному адміністративному позову відповідачем порушено не було.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході дослідження наявних у справі письмових доказів, при цьому, вони повністю спростовані наданими відповідачем та дослідженими у судовому засіданні доказами, з огляду на викладене, в контексті наведених правових норм, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без задоволення, а постанову відповідача без змін.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови № 528 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно ч.4 ст.286 КАС України подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В, Антоненко