Справа № 160/6430/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2025 рокуСправа №160/6430/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 (КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 (КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області), в якій просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 (КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області) про ступінь придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт: НОМЕР_2 картка № НОМЕР_3 , орган, що видав 1258, дата видачі 10.09.2019р.; адреса: АДРЕСА_1 ) до військової служби, оформлену довідкою від 22.01.2025р. №22/217;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 (КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області) повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт: ID-картка № НОМЕР_3 , орган, що видав 1258, дата видачі 10.09.2019 р.; адреса: АДРЕСА_1 ) та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби, у відповідності до Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 з врахуванням діагнозу - повна вторинна адентія верхньої щелепи та нижньої.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатом проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 , відповідно до статей 266 графи II розкладу хвороб, графи _ТДВ_ придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, про що видано постанову, яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії №22/217 від 22.01.2025р. Позивач вважає, що відповідачем-2 було порушено процедуру проведення медичного огляду, враховуючи те, що взагалі не досліджено загальний аналіз крові, дослідження сечі, не зроблені виміри тиску, дослідження крові на цукор та відсутні відповідні записи в картці обстеження та медичного огляду №249 від 20.01.2025р. Також, відсутній запис про результати ЕКГ. Разом із тим, такі дослідження відповідач-2 зобов`язаний зробити та зафіксувати у відповідності до Положення №402. Відсутність даних, не відображення такої інформації у медичній картці свідчить про те, що був порушений відповідний порядок та процедура проведення обстеження.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
На підставі викладеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , 09 січня 2024 року отримав у ІНФОРМАЦІЯ_6 направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у Збройних силах України, що підтверджується копією направлення на ВЛК від 09.01.2025р., копія якої міститься в матеріалах справи.
За результатом проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 , відповідно до статей 266 графи II розкладу хвороб, графи _ТДВ_ придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, про що видано постанову, яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії №22/217 від 22.01.2025р., що підтверджується копією довідки №22/217 від 22.01.2025 р., копія якої міститься в матеріалах справи.
09 січня 2025 року, після отримання направлення на проходження ВЛК ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 у якій зазначив те, що його турбує стан здоров`я й додав медичні довідки з підтвердженням даного діагнозу, а саме: копію заяви від 09.01.2025р.; копію дослідження стану здоров`я від 10.01.2025р.; копію виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого від 04.06.2024р.; копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 02.12.2024р., які містяться в матеріалах справи. При цьому зазначив, що у картці обстеження та медичного огляду №249 вищезазначений діагноз записано вірно, але зазначена ст.49а (повністю придатний) суперечить критеріям визначеності стану здоров`я, підтвердженим медичними довідками наданими при проходженні ВЛК (копія дослідження стану здоров`я від 10.01,2025р.; копія виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого від 04.06.2024р.; копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 02.12.2024р.), що є грубим порушенням процедури проведення ВЛК. Тобто, сам діагноз комісією підтверджено, але при визначенні придатності до проходження військової служби не враховано. Також, відсутній підпис лікаря стоматолога в картці обстеження медичного огляду №249, що є порушенням процедури проведення ВЛК.
21 січня 2025 року ОСОБА_1 була подана скарга на голову ВЛК щодо ігнорування діагнозу.
Станом на дату постановлення означеного рішення, відповідь на письмове звернення відсутня.
Копія довідки ВЛК №22/217 позивачем оримана у відповідь на адвокатський запит 12 лютого 2025 року (копія відповіді на адвокатський запит №1/1608 від 12.02.2025р., яка міститься в матеріалах справи).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Як встановлено ч. 3 ст. 1 Закону № 2232 військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-ХІІ визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань.
Так, у Держприкордонслужбі створені та діють військово-лікарські комісії (ВЛК) при клінічних госпіталях, а також ЦВЛК, яка є органом забезпечення Держприкордонслужби, медичною установою спеціального призначення. Їй підпорядковані всі інші ВЛК з питань військово-лікарської експертизи.
Відповідно до п. 1 глави 11 Розділу III Положення постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) за наявності, які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу.
Згідно з п. 1 глави 4 розділу ІІ Положення, Гарнізонна ВЛК при поліклініці Державної прикордонної служби віднесена до постійно діючих військово-лікарських комісій.
На госпітальну (гарнізонну) ВЛК, крім іншого, покладаються:
проведення медичного огляду, контрольного та повторного оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;
контроль за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення обстеження;
проведення разом із медичними спеціалістами клінічних госпіталів та начальниками служб охорони здоров`я органів Держприкордонслужби, що перебувають у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо поліпшення стану здоров`я військовослужбовців, їх узагальнення та надання до ЦВЛК.
Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:
приймати постанови відповідно до цього Положення;
за погодженням з керівниками відповідних органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів комісії медичних та інших фахівців.
Згідно з розділом ІІІ Положення, медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, крім іншого:
військовослужбовців до військової служби;
військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю;
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення необхідності тривалого спеціалізованого лікування, медичного спостереження за членами сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.
Постанови ВЛК приймаються на підставі розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 5), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 6). Розклад хвороб розроблено відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (далі - МКХ-10).
Відповідно до пунктів 1-11 розділу 4 Положення, направлення на медичний огляд проводиться начальниками відповідних органів Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, військовою прокуратурою, судами, головою ЦВЛК, начальниками закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби за місцем лікування.
На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються:
направлення на медичний огляд, підписане начальником органу Держприкордонслужби або начальником кадрового підрозділу (від начальника кадрового органу регіонального управління та вище із посиланням на рішення відповідного начальника);
паспорт здоров`я військовослужбовця (медична книжка);
службове посвідчення військовослужбовця;
паспорт громадянина України або завірена копія першої сторінки паспорта;
2 фотокартки 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному огляді;
службова характеристика;
медична характеристика;
за наявності додаються:
форми Нвс-5, Нвс-1, НПвс;
довідка про обставини одержання поранення, травми, контузії, каліцтва (у разі якщо поранення, травма, контузія, каліцтво отримані до набрання чинності цим Положенням);
копія посвідчення учасника бойових дій, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
У службовій характеристиці обов`язково зазначаються загальна характеристика фізичного стану та працездатності, індивідуально-психологічні особливості (риси характеру, емоційний стан), бажання проходити військову службу, побутові умови, звички, підстави направлення на медичний огляд, висновок начальника органу Держприкордонслужби про доцільність використання на військовій службі чи за військовою спеціальністю; службова характеристика підписується начальником органу Держприкордонслужби та завіряється гербовою печаткою.
У медичній характеристиці, яка підписується та засвідчується начальником служби охорони здоров`я органу Держприкордонслужби, зазначаються: яким військовим комісаріатом і коли військовослужбовець був призваний (прийнятий) на військову службу, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі за кордоном, участь у бойових діях, інформація про захворюваність військовослужбовця, перебіг захворювань, результати лікування, лікувальні заклади, де перебував, результати медичних оглядів ВЛК (при призові, вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та пропозиції начальника служби охорони здоров`я щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я.
У разі виявлення під час обстеження або лікування в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби у військовослужбовця захворювання, наслідків поранення, травми, контузії, каліцтва, які зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час, такі особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби на підставі подання начальника лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного хворого, який засвідчується підписом начальника закладу та гербовою печаткою.
Військовослужбовці, захворювання, наслідки поранення, травми, контузії, каліцтва яких згідно з Розкладом хвороб, ТДВ або Переліком хвороб зумовлюють обмежену придатність до військової служби, направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника органу Держприкордонслужби, у якому проходить службу такий військовослужбовець.
Для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або у звільненні від виконання службових обов`язків військовослужбовець може направлятися на медичний огляд ВЛК начальником відділення, начальником клініки закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, у якому він перебуває на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного хворого (паспорті здоров`я військовослужбовця), який засвідчується підписом відповідної посадової особи.
Військовослужбовці оглядаються ВЛК закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби за зоною відповідальності цих закладів, а також за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні.
На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться картка обстеження та медичного огляду (додаток 14), при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.
Медичний огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, отоларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичних показань - лікарями інших спеціальностей.
Обов`язково здаються загальні аналізи крові та сечі, проводяться ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітки; потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Медичний огляд військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями лікарями відповідного профілю.
При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує вік, освіту, військовий фах, підготовку, професійний досвід, фактичну працездатність, бажання проходити військову службу, висновок начальника органу Держприкордонслужби та начальника служби охорони здоров`я цього органу, викладені в службовій та медичній характеристиках, можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, що найбільше відповідає стану його здоров`я.
Аналізуючи доводи позовної заяви, якими позивач обґрунтовує незаконність оскаржуваної Постанови, суд зазначає, що їх зведено до того, що огляд позивача було проведено поверхнево, при цьому сам діагноз комісією підтверджено, але при визначенні придатності до проходження військової служби не враховано. Також, відсутній підпис лікаря стоматолога в картці обстеження медичного огляду №249, що є порушенням процедури проведення ВЛК.
Надаючи оцінку вказаним доводам та вирішуючи справу в обсязі зібраних у ній доказів, судом процедурних порушень з боку відповідача при ухваленні управлінського рішення, що було оформлено оскаржуваною довідкою від 22.01.2025р. №22/217, не встановлено, постанова ухвалена з дотриманням вимог Положення, відповідно до графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, які визначають ступінь придатності до військової служби.
Суд бере до уваги, що позивач оскаржив висновок про його придатність до військової служби. Однак, станом на дату прийняття рішення у даній справі позивачем не було до суду надано доказів щодо її розгляду та прийнятого відповідного рішення. Означена бездіяльність в межах даної справи позивачем не оскаржуються.
Що стосується доводів про наявність у позивача захворювань, які, на його думку, мають спричинити висновок про його непридатність до військової служби та відсутність підпису лікаря стоматолога в картці обстеження медичного огляду №249, слід зауважити, що у межах адміністративного процесу суд не має права надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів - членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Такий правовий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 13.06.2018р. у справі №806/526/16 та від 12.06.2020р. у справі № 810/5009/18.
Розглядаючи спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд має право перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури його прийняття. Однак він не може надавати власну оцінку підставам ухвалення певного висновку ВЛК - оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, тож оцінка висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Доводи позивача про недотримання комісією процедури проведення медичного огляду у зв`язку з відсутністю в картці обстеження та медичного огляду обов`язкових видів обстежень, таких як: загальний аналіз крові, дослідження сечі, не зроблені виміри тиску, дослідження крові на цукор та відсутні відповідні записи в картці обстеження та медичного огляду №249 від 20.01.2025р., відсутній запис про результати ЕКГ, що свідчить про неповний медогляд і порушення вимог законодавства, суд не бере до уваги, оскільки перевірка рішень позаштатних ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402, при проведенні медичного огляду, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК не приймали, відтак, суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК і суд не має права делегувати їх собі.
Суд зазначає, що на підтвердження наявності певних захворювань, позивач надав результати обстежень, протоколи медичних досліджень, консультації лікарів, які проведено поза межами ВЛК.
З огляду на вищевказані висновки суду про неможливість оцінки медичних висновків під час судового розгляду справи, суд не може оцінити відповідні доводи позивача, а також встановити наявність чи відсутність у позивача станом на момент проходження ВЛК захворювань, які унеможливлюють подальше проходження військової служби позивачем.
Крім цього, суд зауважує, що відповідач не заперечує наявні захворювання у позивача, що підтверджує й сам позивач.
Відповідач зазначає, що за результатами медичного огляду ВЛК встановлено діагноз та постанова ВЛК про причини та зв`язок захворювання: повна вторинна адентія верхньої та нижньої щелепи. Втрата жувальної ефективності 100%. Кератоконус II ступеню за даними по хіметрії обох очей. Простий міотичний астигматизм правого ока, змішаний астигматизм лівого ока. Довідка ЗАК № 22/217. Водночас, ОСОБА_1 04.06.2024 року проходив обстеження у КНП «Стоматологічна поліклініка № 1» ДМР надано виписку з медичної амбулаторної карги хворого. Діагноз: повна вторинна адентія верхньої та нижньої щелепи. Втрата жувальної ефективності 100%, рекомендовано раціональне протезування повним зціпленим протезом верхньої та нижньої щелепи. ОСОБА_1 , як зазначає відповідач, рекомендацію не виконав. 09 січня 2025 року ОСОБА_1 був направлений в КП «ДОКЛМ № 1» ДОР на обстеження до лікаря-стоматолога, відповідно до акту дослідження стану здоров`я.
Відповідно до акту дослідження стану здоров`я від 10 січня 2025 року пройшов обстеження у КНІІ «Стоматологічна поліклініка № 1» ДМР». Діагноз: повна вторинна (набута) адентія верхньої та нижньої щелепи. Втрата жувальної ефективності 100%. Відповідно до розкладу хвороб станів, та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України 1 п. 1.2 глави І розділ II) Наказу № 402 від 2008 року зі Змінами ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняла постанову що діагноз: повна вторинна адентія верхньої та нижньої щелепи. Втрата жувальної ефективності 100% визначається за статтею 49-а, що відповідає ступеню порушення функції придатні.
Також відповідач стверджує, що ОСОБА_1 виказував незгоду з постановою ВЛК КНП «СОЛОНЯРІСЬКА ЛІКАРНЯ» і йому було запропоновано пройти штатну ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , але він відмовився.
Оскільки обстежень, проведених ВЛК КНП «СОЛОНЯРІСЬКА ЛІКАРНЯ» та наданих позивачем медичних документів, було достатньо для прийняття рішення ВЛК та для встановлення експертного діагнозу, ступеня порушень функцій, визначення придатності до військової служби, а подальше лікування не вплинуло б на ступінь придатності позивача до військової служби.
Таким чином, суд не знайшов підстав для визнання оскарженого рішення відповідача протиправним.
При цьому, надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018р. по справі № 802/2236/17-а.
Отже, враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідачів порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів, а також з урахуванням правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 241-243, 245-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 (КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька