Справа № 932/5002/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 березня 2025 року м. Дніпросправа № 932/5002/24
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2024 року по справі № 932/5002/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора патрульної поліції 1-го взводу, 3-ї роти, 4-го батальйону УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Андріянової Ангеліни Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
18 березня 2025 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції , направлена через підсистему Електронний суд 17.03.2025.
Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.
Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Судом встановлено, що 01.10.2024 оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Апеляційна скарга подана скаржником 17.03.2025, тобто з пропуском десятиденного строку на її подання.
несення служби у посиленому режимі.
Ознайомившись із доводами скаржника, дослідивши обставини цієї справи, суд зазначає наступне.
Так, суд бере до уваги, що за правилами, встановленими статтею 271 КАС, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Таким чином, у справах цієї категорії, до якої віднесена ця справа і які є терміновими, у розумінні КАС України, надзвичайно важливим, в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження, є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням інших фактичних обставин.
Подібний правовий підхід наведений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №462/1961/19, від 04.06.2021 у справі №522/5733/20, від 28.06.2023 у справі №202/7905/22 і від 07.02.2024 у справі №280/7218/22.
З наведеного можна зробити висновок, що недотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України, може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, за умови дотримання учасником справи десятиденного строку оскарження рішення суду першої інстанції від дати вручення йому судового рішення.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024 у цій справі надіслано для оприлюднення 07.10.2024 та забезпечено надання до нього доступу 08.10.2024.
Як зазначає сам ДПП в апеляційній скарзі, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024 у цій справі доставлено до електронного кабінету о 21:06 год. 07.10.2024.
За приписами частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, в даному випадку днем вручення оскаржуваного судового рішення слід вважати 08.10.2024 (оскільки надіслання відбулося пізніше 17 години).
Разом з тим, з цією апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 17.03.2025, тобто після спливу більше п`яти місяців від дати вручення судового рішення.
Доводи скаржника про те, що безпосередній виконавець дізнався про оскаржуване рішення суду першої інстанції лише 14.03.2025 під час моніторингу відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки такі обставини не змінюють того факту, що в даному випадку оскаржуване судове рішення було доставлено до електронного кабінету (що, у свою чергу, є належним врученням судового рішення у розумінні вимог статті 251 КАС України) ще задовго до цієї дати - о 21:06 год. 07.10.2024, відтак саме від цієї дати орган патрульної поліції мав можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення у встановлений законом десятиденний строк.
Визначення УПП безпосереднім виконавцем і покладення на останнє повноважень щодо підготовки апеляційної скарги у цій справі залежало виключно від волевиявлення ДПП та є суб`єктивними обставинами, та, відповідно, не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Суд також критично оцінює доводи скаржника про велику кількість судових справ, в яких Департамент є стороною, та обмеженість кількості працівників у підрозділі документального забезпечення позаяк зазначені обставини не можуть ставитись у залежність від дотримання скаржником вимог процесуального закону щодо строку апеляційного оскарження та не можуть слугувати свідченням наявності об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали своєчасному оскарженню рішення суду першої інстанції.
Державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.
Маючи намір добросовісної реалізації належного права на апеляційний перегляд справи, сторона повинна забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги.
Щодо інших доводів заяви стосовно дії правового режиму воєнного стану та залучення значної частини особового складу Департаменту до виконання бойових завдань та несення служби у посиленому режимі, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження в умовах воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово продовжувався. Воєнний стан діє і дотепер.
При цьому, суд зауважує, що Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та всі подальші, стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний Указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків у судових справах.
Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.
Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.
Уведений в Україні воєнний стан, звичайно, ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади. Між іншим, сама собою ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й без підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
Таким чином, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень в усіх абсолютно випадках. Наведені Департаментом обставини, пов`язані з воєнним станом в Україні, ураховуючи його завдання та функції, могли утруднити дотримання установленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, водночас у цьому питанні необхідно враховувати й інші обставини, а також тривалість пропущеного строку.
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що така зазначена скаржником обставина як залучення значної частини особового складу Департаменту до виконання бойових завдань та несення служби у посиленому режимі, дійсно може ускладнити деякі організаційні процеси, водночас впорядкування внутрішніх процедур суб`єкта владних повноважень щодо реалізації права на апеляційне оскарження судових рішень, віднесено виключно до внутрішньо-управлінської діяльності відповідача, у зв`язку з чим не може бути визнано поважною причиною пропуску строку.
До того ж зазначені доводи скаржника не підтверджені жодними доказами (як-от, наприклад, накази про залучення особового складу тощо).
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежна організація процесу з оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного й обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження. Наведені скаржником аргументи є проблемою внутрішньої організації роботи Департаменту та не можуть слугувати свідченням наявності об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали своєчасному оскарженню рішення суду першої інстанції.
Суд зазначає, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не можуть виступати недоліки внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень, які перебувають у прямій залежності від волі скаржника. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.
В поданій заяві відповідач не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.
Отже, за встановлених обставин, враховуючи тривалість пропущеного строку, суд не вбачає підстав для визнання викладених скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження причин пропуску такого строку поважними.
Згідно ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків шляхом направлення на адресу апеляційного суду: заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.
Керуючись ч. 3 ст.298 КАС України, суддя -
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2024 року по справі № 932/5002/24 залишити без руху.
Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС Електронний кабінет, а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Ухвала набирає законної сили 24 березня 2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко