Справа № 640/1498/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/1498/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/1498/22 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ" (далі відповідач) з вимогою стягнути кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ" з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 1280922,39 гривень.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідач перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків ТОВ «ТД - ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ» на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом у розмірі 1280922,39 грн, а саме:

- з податку на додану вартість у розмірі 308022,85 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі податкових винесених податкових повідомлень-рішень від 06.10.2017 № , від 31.01.2018 № , від 10.09.2018 № та по податкових деклараціях від 19.12.2017 № , від 22.01.2018 № ;

- з податку на прибуток у розмірі 968649,54 грн. Вказана заборгованість виникла з податку на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення від 10.08.2017 № ;

- з адміністративних штрафів та інших санкціях у розмірі 4250,00 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі винесених податкових повідомлень-рішень від 22.03.2018 № , від 26.03.2018 № та від 25.07.2018 № .

Контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу № 17017-17 від 14.02.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та продовжено провадження за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалу суду від 24.01.2025 направлено на адресу відповідача, яка не вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши у змішаній формі справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ" (місцезнаходження: пр. Степана Бандери, буд. 9, м. Київ, ідентифікаційний код 36553354, основний вид діяльності 10.62 Виробництво крохмалів і крохмальних продуктів) має відкриті рахунки у банківських установах.

Відповідно до акту від 22.08.2017 № 7989/15-32-12-12/36553354 «Про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", код 36553354». Акт вручено представнику відповідача 27.09.2017 (65 6).

Відповідно до податкового повідомлення рішення від 06.10.2017 № на підставі акта перевірки № 7989/15-32-12-12/36553354 від 22.09.2017 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно з пунктом 120.1 1 статті 120 Податкового кодексу України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 54268,07 грн, застосовано штраф у сумі 6973,53 грн, яке отримано представником відповідача 23.10.2017 (65 9).

18.12.2017 відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року в якій визначив податкове зобов`язання на суму 357801,00 грн.

22.01.2018 відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2017 року в якій визначив податкове зобов`язання на суму 549871,00 грн.

Згідно з актом від 15.01.2018 № 363/15-32-12-12/36553354 «Про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", код 36553354» перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що полягала наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення визначена ст. 120 ПКУ порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Акт вручено представнику відповідача 22.01.2017 (65 0).

Відповідно до податкового повідомлення рішення № 2 від 31.01.2018 на підставі акта перевірки № 363/15-32-12-12/15-32-12-12/36553354 від 15.01.2018 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно з пунктом 120.1 1 статті 120 Податкового кодексу України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 24562,82 грн, застосовано штраф в сумі 3884,36 грн, яке отримано представником відповідача 05.02.2018 (65 9).

Через представника Смирнова 19.03.2018 відповідачем отримано податкову вимогу Головного управління ДФС в Одеській області форми «Ю» від 14.02.2018 № 17017-17, якою визначено податковий борг станом на 13.02.2018 у сумі 148917,64 грн штрафних санкцій.

Згідно з актом № 3764/15-32-12-12/36553354 від 28.02.2018 «Про результати камеральної перевірки подання звіту про суми податкових пільг з податку на додану вартість ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", код 36553354» дані камеральної перевірки ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", код 36553354 свідчать про неподання (несвоєчасне подання) звіту про суми податкових пільг протягом строків, визначених пунктом 3 Порядку №1233, саме: 1 півріччя 2017 року, за 9 місяців 2017 року та 2017 рік. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 11 розділу II Податкового кодексу України. Акт про проведення камеральної перевірки направлено за адресою: Чорноморського козацтва, буд. 130, кв. 303, м. Одеса (65 3).

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 26.03.2018 № що на підставі акта перевірки №3764/15-32-12-12/36553354 від 28.02.2018 через порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті.49, підпунктом 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пунктом 30.6 статті 30 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 застосовано штрафні санкції 3060,00 грн. Вказане податкове повідомлення рішення направлено до адресу відповідача пр. Степана Бандери, 9, м. Київ, проте не отримано за закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно акту № 4169/15-32-12-12/36553354 від 13.03.2018 «Про результати камеральної перевірки подання звіту про суми податкових пільг з податку на додану вартість ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", код 36553354» встановлено неподання (несвоєчасне подання) звіту про суми податкових пільг протягом строків, визначених пунктом 3 Порядку 31233, саме: 1 квартал 2017 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 11 розділу II Податкового кодексу України. Акт про проведення камеральної перевірки направлено: вул. Чорноморського козацтва, буд. 130, кв. 303, м. Одеса (65 4).

Податкове повідомлення - рішення від 22.03.2018 № винесено на підставі акта перевірки № 4169/15-32-12-12/36553354 від 13.03.2018, яким встановлено порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті.49, підпунктом 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пунктом 30.6 статті 30 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції 170,00 грн, яке направлено на адресу відповідача: пр. Степана Бандери, буд. 9, м. Київ (65 4).

Згідно з актом № 18980/15-32-12-12/36553354 від 18.06.2018 «Про результати камеральної перевірки подання звіту про суми податкових пільг з податку на додану вартість ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", код 36553354» дані камеральної перевірки ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", код 36553354 свідчать про неподання (несвоєчасне подання) звіту про суми податкових пільг протягом строків, визначених пунктом 3 Порядку № 1233, саме: 1 квартал 2018 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 11 розділу II Податкового кодексу України, який направлено на адресу відповідача пр. Степана Бандери, 9, м. Київ (65 1).

Згідно з податковим повідомленням рішенням від 25.07.2018 № , а підставі акта № 18980/15-32-12-12/36553354 від 18.06.2018 за порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті.49, підпунктом 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пунктом 30.6 статті 30 Податкового кодексу відповідачу нараховано штрафні санкції на суму 1020,00 грн, яке направлено на адресу відповідача: пр. Степана Бандери, буд. 9, м. Київ (65 5).

Згідно з актом № 25394/15-32-12-12/36553354 від 17.08.2018 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ТД-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ", , за звітний (податковий) період червень 2018 року» дані перевірки свідчать про заниження по декларації з ПДВ за червень 2018 року суми, що сплачується до державного бюджету (р. 18), у розмірі 51615,00 грн. Відповідальність платника, передбачена п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, який направлено на адресу відповідача пр. Степана Бандери, буд. 9, м. Київ 9 0).

Відповідно до податкового повідомлення рішення від 10.09.2018 № на підставі акта від 17.08.2018 № 25394/15-32-12-12/36553354 встановлено порушення пунктів п.200.1, п.200.2, п.200.4, ст.200, п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 Податкового кодекс; України та збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 64519,00 грн, з яких податкове зобов`язання 51615,00 грн, штрафні санкції 12904,00 грн, яке направлено на адресу відповідача пр. Степана Бандери, буд. 9, м. Київ 07 2).

Відповідно до детального розрахунку з податку на додану вартість позивач має заборгованість у розмірі 308022,85 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі податкових винесених податкових повідомлень-рішень від 06.10.2017 № , від 31.01.2018 № , від 10.09.2018 № та податкових декларацій від 19.12.2017 № , від 22.01.2018 № .

Відповідно до детального розрахунку з податку прибуток підприємств станом на 24.06.2020 відповідач має заборгованість у розмірі 968649,54 грн. Вказана заборгованість виникла з податку на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення від 10.08.2017 № .

Відповідно до детального розрахунку станом на 14.08.2018 відповідач має заборгованість зі штрафних санкцій у розмірі 4250,00 грн. Вказана заборгованість по адміністративним штрафам та інших санкціях виникла на підставі винесених податкових повідомлень-рішень від 22.03.2018 № , від 26.03.2018 № та від 25.07.2018 № .

Відповідно до інтегрованої картки платника за відповідачем станом на 31.12.2024 обліковується:

штрафні санкції 9350,00 грн;

борг з податку на додану вартість 312161,78 грн (залишок несплаченої пені 1959,96 грн, недоїмка 310201,82 грн);

борг з податку на прибуток підприємств 970678,64 грн (залишок несплаченої пені 183571,54 грн, недоїмка 787107,10 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі № 815/6048/17, яке набрало законної сили 31.02.2019 визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №0 024671408, № від 10.08.2017.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.3 статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, які створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України являється платником податків та згідно пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Приписами пункту 49.1. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пунктом 49.2. статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пункту 49.2-1 статті 49 Податкового кодексу України платники, визначені підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу, а також платники, які мають діючі (у тому числі призупинені) ліцензії на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством, зобов`язані за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації незалежно від того, чи провадили такі платники господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (пункт 54.2. статті 54 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 Податкового кодексу України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу та податкові повідомлення рішення. Відповідач суму податкового боргу не погасив, доказів сплати боргу не надав, також не надав доказів оскарження податкової вимоги та податкового повідомлення рішення.

Крім того, відповідно до поданих декларації з податку на додану вартість, відповідачем самостійно визначено податкове зобов`язання.

Згідно пункту 56.11. статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відтак, суд зазначає, що самостійно визначене податкове зобов`язання відповідача, зазначене ним в податковій декларації є узгодженим з дня подання такої декларації.

Суд акцентує, що позивач включаючи до податковий борг з податку прибуток підприємств у сумі 968649,54 грн, зазначає у інтегрованій карці платника податків та у позовній заяві, що заборгованість виникла на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення від 10.08.2017 № .

Зміст інтегрованої картки платника з податку на прибуток підприємств свідчить про те, що рішенням суду від 13.11.2019 у справі № 815/6048/17 підтверджено донарахування сум.

Водночас, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі № 815/6048/17, яке набрало законної сили 31.02.2019 вказане ППР скасовано. Відповідно до відомостей ЄДРСР у справі № 815/6048/17 Верховним Судом ухвалою від 13.11.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі № 815/6048/17.

Аналіз зазначеного вказує, що позивач заявляючи про стягнення з відповідача боргу безпідставно включив до податкового боргу в загальну суму 1280922,39 гривень борг з податку на прибуток підприємств у сумі 968649,54 грн.

Отже, на момент звернення позивача та розгляду справи судом податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 968649,54 грн за відповідачем не рахується, не є узгодженим та не може включатись до заборгованості.

На підставі викладеного, суд зазначає, що заборгованість відповідача складає 312272,85 грн, а саме:

- з податку на додану вартість у розмірі 308022,85 грн (податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017 № , від 31.01.2018 № , від 10.09.2018 № та податкові декларації від 19.12.2017 № , від 22.01.2018 № )

- з адміністративних штрафів та інших санкціях у розмірі 4250,00 грн (податкові повідомлення-рішення від 22.03.2018 № , від 26.03.2018 № та від 25.07.2018 № ).

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що в спірному випадку, відповідач не здійснив сплату узгодженого податкового зобов`язання із вказаних податків у розмірі 312272,85 грн.

Отже, враховуючи приписи пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, податкова вимога, ППР в цій частині не оскаржувались платником в адміністративному чи судовому порядку, доказів такого оскарження не надано, самостійне визначення податкового зобов`язання, яке своєчасно не сплачено, податкове зобов`язання за вказаними видам податків є узгодженим.

Підстави виникнення податкової заборгованості та наявність боргу у визначеному позивачем розмірі підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до пункту 59.1статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Доказів, погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг.

Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, цей обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право позивача на звернення до суду з метою стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що за наслідком несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання формується податковий борг. Якщо платник, не сплатив зобов`язання, то податкові органи надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов`язання яка має бути сплачена протягом 30 днів. У випадку несплати такого податкового зобов`язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Станом на дату винесення цього рішення у суду відсутні відомості щодо повної чи часткової сплати відповідачем податкового боргу.

З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом податкової вимоги у відповідності до норм Податкового кодексу України, а відповідачем за час розгляду даної адміністративної справи податковий борг не сплачено, доказів оскарження податкової вимоги та податкового повідомлення рішення не надано, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Оскільки позивач у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, ідентифікаційний код 44116011) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ" (місцезнаходження: пр. Степана Бандери, буд. 9, м. Київ, ідентифікаційний код 36553354) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ-ТАВРІЙСЬКІ МЛИНАРІ" з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 312272,85 (триста дванадцять тисяч двісті сімдесят дві грн 85 коп.) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива