Справа № 160/8236/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2025 рокуСправа №160/8236/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦРЕДУКТОР» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
01.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ «СПЕЦРЕДУКТОР» до Державної податкової служби України, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відхилення податкової накладної №18 від 21.02.2022 року, яку ТОВ «СПЕЦРЕДУКТОР» подано на реєстрацію в ЄРПН 05.10.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну ТОВ «СПЕЦРЕДУКТОР» подано на реєстрацію в ЄРПН №18 від 21.02.2022 року, датою її подання на реєстрацію 05.10.2023 року.
Ухвалою від 05.04.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
25.04.2024 року від Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог. У межах спірних правовідносин направлена підприємством на реєстрацію податкова накладна не відповідала затвердженим вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», як один з критеріїв перевірки електронного документу для його прийняття та вчиненні подальших дій з реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. За інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з 21.08.2023 року Жогов Олексій Володимирович є керівником ТОВ «Спецредуктор». ТОВ «Спецредуктор» набуто статусу суб`єкта електронного документообігу 22.08.2023 року відповідно до першого надісланого електронного документа новим керівником. Спірна податкова накладна №18 від 21.02.2022 року, надіслані на реєстрацію ТОВ «Спецредуктор» до набуття права підпису Жоговим Олексієм Володимировичем. При цьому, на дату виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та складання податкових накладних, Жогов Олексій Володимирович не перебував на посаді директора ТОВ «Спецредуктор» та не був уповноваженою особою за ведення бухгалтерського та податкового обліку, а також не був наділений правом підпису податкових накладних, жодних доказів наявності в зазначеної особи відповідних повноважень позивачем не надано. Відповідно згідно квитанцій від 05.10.2023 зазначена обставина стало правовою підставою для відмови у прийнятті на реєстрацію зазначених податкових документів до ЄРПН, з підстав порушення вимог ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - відомості про особу, яка склала податкову накладну, не відповідають КЕП особи, що підписала даний документ.
Водночас, ДПС України не погоджується з твердженням позивача, що належним способом захисту порушеного права у спірному випадку є зобов`язання відповідача зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки контролюючий орган взагалі не здійснював перевірку вищезазначених податкових накладних на відповідність усім визначеним критеріям, так як ним було відмовлено у їх прийнятті до реєстрації, а не відмовлено в реєстрації в ЄРПН. Таким чином, оскільки фактично податковим органом не було прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, то зобов`язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні є передчасним, так як повноваженнями щодо вирішення питання про реєстрацію ПН в ЄРПН, у відповідності до положень податкового законодавства, наділені саме податкові органи.
29.04.2024 року представником позивача подано відповідь, в якій викладенні заперечення щодо аргументів відповідача, вказаних у відзиві. Так, позивачем було обрано належний спосіб захисту прав. Податковим законодавством не встановлено прямої заборони щодо неможливості складення податкових накладних в один день, а подачу їх на реєстрацію в інший із застосуванням чинного електронного цифрового підпису нового керівника, тому посилання відповідача про порушення позивачем порядку реєстрації податкової накладної є безпідставним. Відповідно до п. 3.10 Договору про надання правової допомоги зазначено, що підставою для сплати гонорару, фактичних, судових та інших витрат є рахунок-фактура або інший документ (квитанція, акт, розписка, акт приймання-передачі наданих послуг, тощо). Відповідно до умов Акту, Клієнт зобов`язався протягом 30 календарних днів з моменту набрання законної сили Рішення суду про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії сплатити Адвокатському об`єднанню суму в розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.). Виходячи зі змісту відзиву не вбачається обґрунтовані доводи відповідача стосовно неспівмірності заявлених витрат.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позову, виходячи з наступного.
Основним видом економічної діяльності підприємства за КВЕД є 28.15. Виробництво підшипників, зубчастих передач, елементів механічних передач і приводів.
TOB «СПЕЦРЕДУКТОР» на праві власності належить офісне приміщення за місцем реєстрації підприємства, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86154544 від 28.04.2017 року.
18.02.2022 року між ТОВ Науково виробничим підприємством «ТЕХСЕРВІС» (покупець) та ТОВ «СПЕЦРЕДУКТОР» (Постачальник) був укладений договір №№16/22 про надання послуг.
18.02.2022 року сторонами Договору було укладено Специфікацію №1 на послуги (механічна обробка Плита кр.ВЗ-І.ЗЩ8.S2) за ціною 79 200 грн з ПДВ.
18.02.2022 року TOB «СПЕЦРЕДУКТОР» виставило рахунок на оплату №14 від 18.02.2022 року на суму 79 200 грн.
18.02.2022 року сформовано Акт №А18 здачі приймання робіт (надання послуг).
23.02.2022 року ТОВ НВП «ТЕХСЕРВІС» на підставі рахунку №14 від 18.02.2022 року сплатило суму у розмірі 79 200 грн, що підтверджується платіжним дорученням №97 від 23.02.2022 року.
ТОВ «СПЕЦРЕДУКТОР» складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №18 від 21.02.2022 року. Направлено на реєстрацію 05.10.2023 року.
17.08.2023 року протоколом засідання загальних зборів учасників ТОВ «Спецредуктор» було вирішено звільнити директора ОСОБА_1 та призначити на його посаду нового директора ОСОБА_2 .
Згідно з наказом №79 від 18.08.2023 року ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «СПЕЦРЕДУКТОР» з 18.08.2023 року.
Не погоджуючись із діями Державної податкової служби України щодо неприйняття для реєстрації податкової накладної №18 від 21.02.2022 року, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленій цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів. У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.
Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообігта Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Тобто, причинами відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:
- невідповідність податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
- нечинність електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- відсутність реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- недотримання вимог, установлених пункту 192.1 статті 192 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України;
- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;
- відсутності суми податку на додану вартість відповідно до пункту 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 pоку); відсутності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; наявності факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; недотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Підставою для неприйняття податковим органом до реєстрації наданих позивачем податкових накладних зазначено порушення вимог статті 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг.
Разом з тим відповідно до статті 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа. Суб`єкти електронного документообігу використовують електронні підписи та електронні печатки у випадках, встановлених законодавством, або за домовленістю між відповідними суб`єктами.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, на момент виникнення зобов`язання позивача щодо складення спірної податкової накладної №18 від 03.02.2022 року посаду керівника ТОВ «Спецредуктор» займав Павленко Юрій Едуардович, який і створив вказаний електронний документ з використанням свого чинного, на той момент, електронного підпису.
Так, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Отже, на момент відправлення податкової накладної №18 від 21.02.2022 року на реєстрацію, посаду керівника «Спецредуктор» займав Павленко Юрій Едуардович.
Тобто, у позивача, як платника податків, момент виникнення обов`язку скласти податкову накладну та її зареєструвати не збігається в часі. Перший виникає за датою настання першої події у відповідності до статті 187 ПК України, а другий - протягом часу, зазначеного в абз. 14 - 18 п. 201.10. статті 201 ПК України.
При цьому, між цими моментами у підприємства змінився керівник, та відповідно було змінено і кваліфікований електронний підпис керівника, та останнім було подано податкову накладну для реєстрації в межах чинності підпису нового керівника.
Матеріалами справи підтверджується, що спірна податкова накладна №18 від 21.02.2022 року відправлена Жоговим Олексієм Володимировичем, як керівником ТОВ «Спецредуктор» із використанням свого електронного цифрового підпису.
Контролюючим органом спірну податкову накладну прийнято не було та вказано, що відсутня інформація про право підпису на дату складання документу, що засвідчила податкову накладну. Однак суд не погоджується із такими висновками відповідача.
Відповідачем протиправно ототожнюється поняття створення електронного документу (податкової накладної) та надіслання такого документу для реєстрації, оскільки на момент виникнення зобов`язання позивача щодо складення спірної податкової накладної керівником підприємства був Павленко Ю.Е., який і створив вказаний електронний документ з використанням свого чинного електронного підпису.
З огляду на те, що спірна податкова накладна мала бути відправлена на реєстрацію в ЄРПН в період зміни керівництва ТОВ «СПЕЦРЕДУКТОР», спірна податкова накладна на реєстрацію відправлена повноважним керівником на той момент, із використанням свого електронного цифрового підпису.
При цьому, виходячи з аналізу матеріалів справи вбачається, що чинність Електронного цифрового підпису Жогова О.В. як керівника ТОВ «Спецредуктор» на момент подання електронного документу для його реєстрації у ЄРПН контролюючим органом не ставиться під сумнів, а отже, платником податків здійснені необхідні та належні заходи з метою реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій Державної податкової служби України щодо неприйняття для реєстрації спірної податкової накладної, направленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецредуктор».
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства та вимоги законодавства України суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги позивачем долучено:
- копію договору про надання правової допомогу від 14.11.2023 року,
- копію акту приймання-передачі наданих послуг від 15.03.2024 року до договору про надання правової допомогу від 14.11.2023 року,
- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1123235 від 15.03.2024 року
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №2014 від 30.07.2021 року, виданого на ім`я Авраменко Артема Вікторовича.
Отже, для підтвердження понесених стороною витрат на правову допомогу, така особа повинна надати до суду, зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Однак, всупереч положенням статті 134 КАС України позивач не надав документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), які б свідчили про фактично понесені витрати на правничу допомогу.
Оскільки позивачем не надано вищевказаних доказів та документу, що свідчить про фактичну оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у суду відсутня змога встановити дійсний розрахунок понесених позивачем вказаних витрат, у зв`язку з чим підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу відсутні.
Розподіл судових витрат у вигляді судового збору здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 257-261, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відхилення податкової накладної №18 від 21.02.2022 року, яку Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦРЕДУКТОР» подано на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних 05.10.2023 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦРЕДУКТОР» №18 від 21.02.2022 року, датою її подання на реєстрацію 05.10.2023 року.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦРЕДУКТОР» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко