Справа № 295/11641/24
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ковби А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №2/102 від 10.05.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає незаконною. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 під час захисту Вітчизни, загинув друг та односельчанин позивача ОСОБА_3 . 07.04.2024 ОСОБА_1 та його односельчани, на другу річницю загибелі полеглого воїна, пішли на кладовище, яке знаходиться в селі Топорище Житомирського р-ну, щоб віддати йому шану. Під час відсутності позивача вдома, на його подвір`ї знаходився сусід, який час від часу допомагає ОСОБА_1 по господарству. Коли позивач повернувся додому, його дружина ОСОБА_4 розповіла, що приходили працівники ТЦК та СП та розшукували ОСОБА_1 . На їхнє прохання покликати ОСОБА_1 для вручення повістки, вона відповіла, що його немає вдома і що він знаходиться на кладовищі на поминках, а чоловік, який знаходиться на подвір`ї, це сусід, який допомагає по господарству. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначені обставини, які суперечать обставинам, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення №1/102 від 25.04.2024, а саме те, що ОСОБА_1 був розшуканий органами Національної поліції та повідомлений про необхідність явки в ТЦК та СП. 25.04.2024 позивач самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК, де ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Позивач вказує, що не погоджується із винесеною постановою, бо вважаю себе невинуватим, постанова №2/102 від 10.05.2024 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 19.11.2024 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для подачі позовної заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

16.12.2024 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтовує тим, що уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання законодавства з питань військового обов`язку, мобілізаційної підготовки та мобілізації, 07.04.2024, здійснюючи заходи оповіщення, позивачу було запропоновано отримати повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де датою прибуття встановлено 08.04.2024. Позивач відмовився від отримання повістки, про що в присутності свідків було складено акт про відмову від отримання повістки. Позивачу було доведено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 08.04.2024. Виходячи з вищезазначених положень законодавства, позивач був зобов`язаний прибути за викликом для постановки на військовий облік та визначення призначення на особливий період. Проте у визначений час він не з`явився. Про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Таким чином, своїми діями (бездіяльністю) порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і тим самим під час особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. Тому було направлено звернення до органів Національної поліції про розшук і доставлення його до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 (від 08.04.2024 №2/895) в порядку, передбаченому пунктом 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487. Після повідомлення позивача працівниками національної поліції про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній прибув 25.04.2024, де уповноваженими особами другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Позивача повідомлено, що розгляд справи відбудеться 06.05.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, а також роз`яснено зміст статті 63 Конституції України. 06.05.2024 розгляд справи було відкладено на 10.05.2024 з метою виклику свідків. 10.05.2024 за фактом вчиненого правопорушення в присутності позивача було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП. На розгляд справи з`явились свідки, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який здійснював оповіщення позивача, а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був присутній під час оповіщення позивача. Відповідно до пояснень ОСОБА_5 , наданих під час розгляду справи, він підтвердив особу ОСОБА_1 , а також те, що саме йому вручав повістку, також повідомив, що громадянин ОСОБА_1 під час його візиту за місцем проживання знаходився на подвір`ї, звернувшись до нього та запропонувавши отримати повістку, ОСОБА_1 його бачив, проте відверто ігнорував. Після того, як він повідомив ОСОБА_1 , що у разі неотримання повістки буде складено акт про відмову, ОСОБА_1 зник в літню кухню. Показання ОСОБА_5 підтвердив і ОСОБА_6 , а також додав, що після складання акту, повістку було залишено в поштовій скринці. Також під час розгляду справи була присутня і дружина позивача, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка на запитання, що вона може зазначити з приводу вручення повістки її чоловіку, відповіла, що можливо, на подвір`ї був не її чоловік, можливо то був працівник, який іноді прибирає в її сараї. Однозначної, впевненої і точної відповіді, яка б могла підтвердити чи спростувати факт оповіщення її чоловіка від показань дружини не отримано. На запитання, чи може позивач залучити в якості свідків осіб, які нібито були з ним на поминках, і які б це могли підтвердити, останній повідомив, що вони відмовились брати участь у даній справі. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення жодних підтверджуючих поважність причин неприбуття по повістці доказів позивачем не надано, як і не надано доказів, що він з`являвся в цей період, а також повідомляв до ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що він не зможе з`явитися. Також таких документів і не додано до позовної заяви. Представник відповідача вказує, що оскаржувана постанова є законною, винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені керівними документами та передбачені Конституцією та законами України та скасуванню не підлягає.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

17.12.2024 від представника позивача Ніколенко А.Г. надійшло клопотання, у якому вона просить викликати свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 19.12.2024 клопотання представника позивача ОСОБА_10 про виклик свідків та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначене судове засідання; викликано у якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У судовому засіданні за їх участі позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. У судове засідання після оголошеної перерви, яким завершується розгляд справи, позивач та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 07.04.2024 йому подзвонив ОСОБА_1 і попросив допомогти по господарству, позивач часто звертається до свідка, вони один одному допомагають. До дому до ОСОБА_1 свідок прийшов приблизно о 10:00 год, та повернувся до себе додому о 14:00 год, ОСОБА_1 в цей час вдома не було. За воротами бачив людей у військовій формі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_1 . Вказала, що 07.04.2024 свідок домовилась з чоловіком піти на кладовище. Зустрілась зі своїм братом ОСОБА_1 о 10:00 год. Довго були на кладовищі, десь до 15:00 год, потім пішли пити каву, ОСОБА_1 весь час був зі свідком.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що сержант ОСОБА_5 склав акт про відмову від отримання повістки, у якому вказав, що ОСОБА_1 отримувати повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 08.04.2024 о 09:00 год для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії, відмовився. Факт відмови засвідчили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_6 (а.с. 48).

25.04.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 склав протокол про адміністративне правопорушення №2/102, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 25.04.2024 о 11:00 год прибув самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_9 для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку згідно зі зверненням від 08.04.2024 №2/895 про розшук і доставку, передбачене пунктом 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487. Під час розгляду документів було встановлено, що громадянину ОСОБА_1 07.04.2024 вручалась повістка з метою визначення його призначення на особливий період, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено 08.04.2024. Проте ОСОБА_1 від отримання повістки відмовився, про що 07.04.2024 був складений акт про відмову від отримання повістки. У визначений час він не з`явився. Про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Встановленим порядком було направлено звернення (вих. №2/895 від 08.04.22024) до органів Національної поліції про розшук і доставку до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 на звороті).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №2/102 від 10.05.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та покази свідків, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийшов до висновку, що факт оповіщення громадянина ОСОБА_1 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено. Враховуючи поведінку ОСОБА_1 під час заходів його оповіщення доводиться також факт відмови від отримання ним повістки. Покази дружини ОСОБА_7 , як свідка в даній справі, не може бути взято до уваги, оскільки їй не відомі обставини, що належить з`ясувати у справі, а є лише припущеннями. Враховуючи, що Конституція України передбачає обов`язок громадянина захищати Україну, тому вважається, що громадянин не має права відмовитися від отримання повістки. Крім того, з`явитися за викликом - це є не право, а обов`язок громадянина. Отже, громадянин ОСОБА_1 під час загальної мобілізації, маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії та визначення його призначення на особливий період, порушуючи вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не з`явився за викликом у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_10 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 4-6).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи положення ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП).

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

За ч. 1 ст. 210-1 КУпАП наступає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 10.05.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №2/102 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Також, судом встановлено, що в оскаржуваній постанові немає посилання на те, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, тобто кваліфікуючу ознаку повторності вчиненого правопорушення, та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем повторно Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП не підтверджується достатніми доказами, відповідач в ході розгляду справи не довів правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову №2/102 від 10.05.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Т.А. Воробйова