Справа № 260/1427/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 березня 2025 рокум. Ужгород№ 260/1427/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 через уповноваженого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

1. Поновити строк на адміністративне оскарження.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.03.2024 № 205 в частині призову та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1

3. Визнати протиправним та скасувати наказ № 159 від 25.06.2024 військової частини НОМЕР_2 в частині зарахування до списків особового складу на відповідну посаду та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу.

10 березня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, а позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строків звернення до суду з обґрунтуванням підстав для такого поновлення та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цих строків.

19 березня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заяви позивача про поновлення строку звернення до суду. У поданій заяві вказує, що суд помилково зазначає, що день, коли ОСОБА_1 повинен був дізнатися про порушення своїх прав є 24.03.2024 року, оскільки особа без юридичної освіти не може знати юридичних наслідків та порядку проведення мобілізації, проте через посилене виконання позивачем військових обов`язків в умовах воєнного стану щодо захисту України від російських окупантів він не міг отримати кваліфіковану допомогу, що свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Окрім цього, позивач вказує, що з 25.03.2024 по 25.06.2024 ОСОБА_1 перебував у навчальному центрі ( НОМЕР_3 загальновійськовий полігон військової частини НОМЕР_4 ). Даний центр є режимним воєнним об`єктом з обмеженням свободи пересування за межі центру та доступом до мережі Інтернет.

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині ) №159 від 25.06.2024 був призначений на посаду командира 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону та зарахований до списків особового складу частини.

З цього часу по 01.08.2024 ОСОБА_1 виконував бойові завдання в зоні бойових дій в Донецькій області.

01.08.2024 ОСОБА_1 отримав тяжке поранення під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Часів Яр, що підтверджується: довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №5870 від 09.08.2024; довідкою про обставини поранення №7632 від 18.09.2024р, виданою військовою частиною НОМЕР_1 ).

З 3 по 7 серпня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради», куди був доставлений етапами евакуації з зони бойових дій (виписка з карти стаціонарного хворого №13343).

З 7 по 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у шпиталі військової частини НОМЕР_5 (виписка з карти стаціонарного хворого №2603).

З 23.08.24 перебував у відпустці для лікування після травми згідно довідки військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №7270 від 23.08.2024р.

З 02.10.24 Позивач перебував у відпустці для лікування після травми згідно довідки військово-лікарської комісії ВЧА1047 №1610/7003 від 02.10.2024р

З 15.11.24 Позивач перебував у відпустці для лікування після травми згідно довідки військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №2108/7331 від 15.11.2024.

Після лікування і отримання довідки щодо статусу ОБГ, ОСОБА_1 подав рапорт на звільнення і об`єктивно розраховував на звільнення як ОБГ через 6 місяців безперервної служби, поки не отримав відповідь військової частини на рапорт.

Позивач вважає, що зазначені вище обставини об`єктивно вплинули на можливість дотримання ним процесуального строку та є поважними для поновлення строку на адміністративне оскарження.

Розглянувши подану заяву та надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами статті 122 КАС України перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України військова служба є публічною службою у розумінні КАС України, а згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права це установлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день установити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 159 від 25.06.2024 військової частини НОМЕР_2 в частині зарахування до списків особового складу на відповідну посаду та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу. Тобто про порушення свого права позивач дізнався з дати прийняття оскаржуваних наказів 24.03.2024 та 25.06.2024 року, що також підтверджується записами наявними у військовому квитку серії НОМЕР_6 від 24.03.2024, копія якого долучена до позовної заяви.

З даною позовною заявою позивач звернувся 06.03.2025 року, тобто з пропуском місячного строку визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

У поданій заяві позивач просить суд поновити строк звернення до суду та в обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду вказує, що з 25.06.2024 по 02.08.2024 позивач перебував в зоні бойових дій, а 01.08.2024 одержав вибухову травму та тривалий час проходив лікування.

З долучених позивачем доказів судом встановлено, що з 25.06.2024 року по 02.08.2024 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №5870.

Згідно з випискою з медичної картки хворого №133343 КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпропетровської ради від 07.08.2024 встановлено, що у період з 03.08.2024 по 07.08.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2603 виданої військовою частиною НОМЕР_5 від 15.08.2024 встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 07.08.2024 по 15.08.2024 року.

Решта долучених позивачем доказів не свідчить про перебування позивача на стаціонарному лікуванні чи безпосередньої участі у бойових діях у період з 15.08.2024 року. Окрім цього, як вбачається із заяви позивача, останній вказує, що з 23.08.2024 перебував у відпустці для лікування травми, водночас позивачем не наведено обставин неможливості подання позовної заяви у період з 15.08.2024 року, а доводи позивача щодо юридичної необізнаності суд відхиляє, оскільки такі не є підставою для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Відтак, суд вказує, що долучені позивачем докази підтверджують об`єктивні обставини неможливості звернення до суду з даним позовом у період з 25.06.2024 по 15.08.2024 року, разом з тим, позивачем не надано суду доказів неможливості звернення до суду з даним позовом у період з 15.08.2024 року, відтак місячний строк звернення до суду з даними позовними вимогами позивачем пропущено, а наведені у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, відтак, позовну заяву слід повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 256, 294 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.Ю.Дору