Справа № 200/8937/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2025 року Справа№200/8937/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Печериці Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно за період з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року у розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно з 27.08.2024 по 25.09.2024 року, з 01.10.2024 по 30.10.2024 року, з 07.11.2024 по 20.11.2024 року та з 04.12.2024 по 17.12.2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум за вказані періоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

13 березня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яким він просить суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) сплату судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним у розмірі 22 000,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо понесених судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлений Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) строк до 21 березня 2025 року (включно) для подання до суду відзиву на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Вищезазначену заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та про прийняття даної заяви до провадження було отримано сторонами по справі, про що свідчать наявні кабінети реєстрації учасників справи в «кабінеті електронного суду», про що свідчить відповідна відмітка де в графі «доставлено» зазначено 18.03.2025, тобто сторони про надходження відповідної заяви позивача були повідомлені належним чином.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому представник відповідача просив у задоволенні заяви представника позивача відмовити, оскільки вважає їх необґрунтованими, несумісними з виконаною роботою та такими, що є не пропорційними до предмету спору.

Суд, розглянувши матеріали заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення, зазначає наступне.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 132 цього Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 цього Кодексу визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 вказаного Кодексу, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 134 вказаного Кодексу, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 134 Кодексу, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Судом встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 05 червня 2024 року №05-06/24 клієнт зобов`язується за надання правничої допомоги сплачувати адвокатському об`єднанню плату (гонорар), обумовлену додатками до даного договору (п.4.1.3). Згідно додатку №3 до договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 05 червня 2024 року №05-06/24 розмір гонорару адвоката складає 22000 грн.

З детального опису робіт (наданих послуг) від 11.03.2025 р. вбачається, що витрати на правничу допомогу складаються з:

- проведення зустрічі з клієнтом, надання консультації клієнту з приводу оптимальних шляхів вирішення спору, узгодження правової позиції - 2000 грн (2 години);

- ознайомлення, вивчення та аналіз наданих клієнтом документів. Збір доказів: підготовка та подання до в/ч НОМЕР_1 адвокатського запиту за вих.№01.11/24 від 01.11.20224 р., отримання відповіді на запит. Опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, аналіз судової практики - 4000 грн (4 години);

- підготовка та подання до Донецького окружного адміністративного суду позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи - 9000 грн (9 годин);

- підготовка відповіді на відзив - 4000 грн (4 години);

- відслідковування стану розгляду справи у суді - 1000 грн (1 година).

Витрати на правничу допомогу підтверджені: договором про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 05 червня 2024 року №05-06/24; додатком №3 до договору від 05 червня 2024 року №05-06/24; рахунком № 13-12/24-3 від 13.12.2024 р., платіжною інструкцією від 20.12.2024 року на суму 5000,00 грн.; рахунком № 09-01/24-2 від 19.01.2025 р., платіжною інструкцією від 10.01.2025 року на суму 7333,00 грн.; рахунком № 16-01/25-3 від 16.01.2025 р., платіжною інструкцією від 17.01.2025 року на суму 9667,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає що справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), що зазначено в ухвалі про відкриття провадження по справі від 27.12.2024 року. Дана справа відповідно до приписів п.20 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України належить до адміністративних справ незначної складності - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин. Окрім цього суд зазначає, що по цій категорії справ вже давно сформований правовий висновок, який зазначений у постановах Верховного Суду, який враховується як і судом при винесенні рішення, так і адвокатами при підготовці процесуальних документів по зазначеним питанням.

Враховуючи вищезазначене, а також співмірність затрат часу на підготовку процесуальних документів з порушених у даному адміністративному позові спірних питань, суд дійшов до висновку частково задовольнити витрати позивача на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 7000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 242-246, 252 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - ОСОБА_1 адвоката Печериці Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.О. Голошивець