Справа № 208/122/25
Суддя: Гречана В. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/122/25
провадження № 2-а/208/58/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

секретаря судового засідання Дарчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янське адміністративну справу за № 208/122/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Косенко О.М., який діє в інтересах позивача по справі Щусь Є.М., звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АВ № 00000415 від 25.09.2024 року, якою на нього накладено адімністративне стягнення у розмірі 17 000,00 грн, а справу про адміністративне провадження закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою старшого державного інспектора відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (конролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті АВ № 00000415 від 25.09.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн

У вказаній постанові зазначено, що 18 вересня 2024 року о 08 годині 35 хвилин за адресою М-30 , км. 996+491, Дніпропетровська область зафіксовано транспортний засіб XCMG QY25K-5-1 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, а саме були зафіксовані вагові параметри транспортного засобу з урахуванням похибки, загальна маса 31 185 кг, навантаження на здвоєні осі 22 554 кг., що перевищує норми зазначені п.22.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпПА.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 р. цивільну справу № 208/122/25 було розподілено судді Гречаній В.Г.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.01.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

17.01.2025 року позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10.01.2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.01.2025 року відкрито провадження у даній справі.

29.01.2025 року представником відповідача - Державної служба України з безпеки на транспорті надано до суду відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі винесена правомірно, зміст постанов відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення. Також зазначає, що здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, що в свою чергу призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищенням нормативних вагових чи габаритних параметрів передусім пошкоджують дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна. Наголошує на тому, що для здійснення перевезення транспортного засобу XCMG QY25K-5-1 д.н.з. НОМЕР_1 допускається лише за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, якого у позивача по справі не було, тому працівник Державної служби України з безпеки на транспорті прийняв правомірне та обґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

24.02.2025 року представником позивача Косенко О.М. подано відповідь на відзив відповідача, в якій він зазначає, що в позовній заяві оспорюється факт не проведення самих вагових вимірів транспортного засобу, а саме правильність проведення такого вимірювання, оскільки два різних прилади в один і той же день, провели вагові виміри одного й того ж транспортного засобу в невеликою різницею в часі по різному, що може свідчити про можливий вихід з ладу вимірювального пристрою саме через приближення до завершення строку дії повірки. А дозвіл на перевезення позивачем не отримано, оскільки він діяв в межах крайньої необхідності, так як ним була прийнято рішення про термінову евакуацію транспортного засобу з метою збереження його цілісності, і цей факт не врахований при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки та транспорті просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, при дотриманні норм матеріального і процесуального права, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 вересня 2024 року о 08 годині 35 хвилин за адресою М-30, км. 996+491, Дніпропетровська область в автоматичному режимі зафіксовано транспортний засіб XCMG QY25K-5-1 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 19.942 % (5.185 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 19 тон та відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах, на підставі чого 25.09.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобльному трансопрті Департаменту державного нагляду (конролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті винесна постанова АВ № 00000415 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ст. 132-1 КУпАП

Згідно приписів ст.14 Закону України «Про рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» вбачається, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно приписів п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: вантажні автомобілі: трьохвісний автомобіль - 25 тон (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони - 26 тон); в) навантаження на вісь: на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11.5 тон; від 1 до 1,3 метра 16 тон; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 тон; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони 19 тон.

Пунктом 3 правил № 30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).

Вимоги цього пункту не поширюються на транспортні засоби спеціального призначення, які виконують функції зимового утримання автомобільних доріг, та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час слідування (повернення) до (з) місця виконання заходів із захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж.

Отже, єдиним виключенням, на яке не поширюється вимоги стосовно габаритно-вагових параметрів, передбачених п.22.5 ПДР, є транспортні засоби спеціального призначення, які виконують функції зимового утримання автомобільних доріг, та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час слідування (повернення) до (з) місця виконання заходів із захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж.

Рух інших транспортних засобів, габаритно-вагові параметри яких перевищують значення, передбачені п.22.5 ПДР, може мати місце виключно з дотриманням вимог Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001р. № 30, які передбачають отримання відповідного дозволу.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП, є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (Порядок №1174), у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до пунктів 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Виходячи з норм законодавства, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В силу ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУПАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.

Згідно ч.1ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Аналізуючи доводи представника позивача з приводу того, що позивач двічі був притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння одного й того ж адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП в один день, суд не приймає до уваги, оскільки предметом розгляду даної адміністративної справи є визначення законності та обґрунтованості постанови АВ № 00000415 від 25.09.2024 року, а постанова № 00000419 від 25.09.2024 року оскаржується представником позивача окремим адміністративним позовом.

Доводи представника позивача на той факт, що прилад, за допомогою якого було здійснено вагове вимірювання транспортного засобу XCMG QY25K-5-1 д.н.з. НОМЕР_1 є несправним і його виміри є неточними, тому отримані з нього дані не можуть бути прийняті судом як доказ, оскільки такими ж вимірювальним приладами були зафіксовані різні вагові показники вказаного транспортного засобу, що зафіксовано в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності АВ №00000419, спростовується наданими представником відповідача доказами, а саме свідоцтвами № 04/4446, № 1624, № 1625 про повірку приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 60,WAGA-WIM35 зав. № 9, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, про що відображено в самій постанові, які є чинними до 22.11.2024 року, тому він придатний до експлуатації та відповідає вимогах Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року № 163.

Окрім того, WIM - комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювання техніки, що прямо вказано у п. 52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою Кабінета Міністрів України від 13.01.2016 року № 94.

Таким чином, щодо WIM-комплексів, як приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь застосовується презумпція відповідності засобів вимірювання техніки. Така презумпція є вимогою застосування європейських гармонізованих стандартів або вітчизняних ДСТУ.

Також результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення підтверджується його зображенням на веб-сайті (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AВ00000415/ (ідентифікатор доступу: lzVmFMO4lxk3X), на фото зафіксовано передній реєстраційний номер транспорного засобу XCMG QY25K-5-1, а саме: реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим виконано вимоги п.15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі Порядок №1174).

Доводи представника позивача з приводу того, що позивач, як відповідальна особа діяв в межах крайньої необхідності, тому він не підлягає адміністративній відповідальності суд розцінює критично, виходячи з наступного.

Як стверджує представник позивача у вересні, після неодноразових масових обстрілів були суттєво пошкодженні будівлі, споруди та окрема техніка на території промислового майданчика ТОВ ПУМ-2, в якого перебував в оренді зазначений транспортний засіб, а тому відповідальною особою було прийнято рішення про евакуацію його в стані крайньої необхідності і вони не мали можливості, в установленому законом порядку звернутися із заявою до відповідних органів для отримання дозволу на перевезення великовантажного транспортного засобу, вважається судом безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданої відповіді заступником начальника УП начальником СВ підполковником поліції Сергієм Мізинець, яка додана самим позивачем до позову, за фактом пошкодження майна внаслідок ракетного обстрілу з боку російської федерації, який мав місце 14.09.2024 року відкрито кримінальне провадження. А евакуація автокрану XCMG QY25K-5-1 д.н.з. НОМЕР_1 , як стверджує позивач і вбачається з матеріалів справи, проводилась 18.09.2024 року, тобто аж через чотири дні після ракетного обстрілу. Окрім того, м. Покровськ, в якому перебував зазначений транспортний засіб вже тривалий час є прифронтовим і неодноразово піддавався ракетному та артилерійському обстрілам, тому відповідальна особа заздалегідь повинна була спрогнозувати можливі випадки пошкодження майна і вжити всіх заходів для збереження його цілісності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача було достатньо часу для забезпечення вчасного вивезення транспортних засобів з метою збереження їх цілісності з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, однак останнім зазначених заходів вжито не було, тому винесена відносно нього постанова є законною, обґрунтованою та прийнятою з дотриманням вимог чинного законодавства.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що постанова АВ № 00000415 від 25.09.2024 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та з урахуванням того, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову, всі судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог ст.139 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.2-16, 19-20, 77, 131, 139, 159-167, 193, 227-228, 250-251, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, ст. ст. 213, 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки та транспорті, про скасування постанови АВ № 00000415 від 25.09.2024 року по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Суддя В.Г. Гречана