Справа № 463/1556/24
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/1556/24
Провадження 2-а/465/97/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладеня адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД № 986412 від 16.02.2024 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою серії БАД № 986412 від 16.02.2024 року у справі про адміністративне правопорушення працівник УПП у Львівській області ДПП наклав на нього штраф. Як вбачається з даної постанови суть правопорушення полягає в тому, що позивач, будучи посадовою особою порушив правила, норми та стандарти ДСТ України, не вжив заходів щодо ліквідації гілок, зелених насаджень, що нависають над проїзною частиною вулиці, не огородив, не почистив відповідну ділянку вулично-дорожної мережі за адресою: м. Львів, вул. Архипенка, 1. Вважає дану постанову необгрунтованою, безпідставною, яка підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП. Так як працівники поліції не ознайомили позивача з актом вулично-дорожньої мережі від 16.02.2024 року, який вказано в постанові серії БАД № 986412. Крім того правопорушення всупереч ч.4 ст.14-1 КУпАП не було зафіксовано технічними засобами. Також працівником поліції в згаданій постанові не зазначено обставини, які загрожували безпеці руху, в чому це проявилось і чим підтверджується.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції БАД № 986412 від 16.02.2024 року.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.04.2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Франківського районного суду м.Львова

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 03.05.2024 року відкрито провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні просив позов задоволити, з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що шкоду завдану внаслідок падіння гілки дерева на транспортний засіб, яке відбулось у 2021 році, було компенсовано, відповідно до рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09.11.2023 року у справі № 463/13964/21, яке набуло законної сили. Додав, що працівник поліції вручив позивачу тільки копію оскаржуваної постанови без додатків до неї. Коли працівник поліції приїхав на вул. Архипенка, 1 у м. Львові, то гілка дерева була зрізана невстановленою особою. Саме ж дерево на вул. Архипенка, 1 у м. Львові відповідно до відповіді В.о. управління екології та природних ресурсів Микітчак Г. від 12.02.2024 року, не має візуальних ознак аварійності.

Представник відповідача про місце та час розгляду справи був неодноразово повідомлений відповідно до вимог КАС України, в судові засідання не з`явився, відзив не надав.

Свідок Василюк Б.Ю. в судовому засіданні пояснив, що працівник поліції, який виніс постанову не надав припису № 258, на покликаються у оскаржуваній постанові. Крім того у відповідь на запит в поліцію згаданого припису також не було надано. В день складання протоколу гілки акації на вул. Архипенка 1, у м. Львові вже були зрізані.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що постановою серії БАД № 986412 від 16.02.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 1020 грн.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 16.02.2024 року о 11:10 годині у м.Львові по вул. Архипенка, 1, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходи щодо ліквідації гілок, зелених насаджень, що нависають над проїзною частиною вулиці, не огородив, не почистив відповідну ділянку вулично-дорожної мереж, чим порушив п.5.6.1, 5.6.2, 5.6.3ДСТУ 3587-97, ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух» та п.1.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене частиною 1 ст.140 КУпАП.

Згідно з актом №125 від 31.01.2024 року, затвердженим головою Личаківської районної адміністрації, у якому зазначено, акація на вул. Архипенка 1 підлягає видаленню у зв`язку з досягненням вікової межі та всиханням.

Відповідно до розпорядження голови Личаківської районної адміністрації про видалення зелених насаджень № 73 від 08.02.2024 року, дозволено комунальному закладу Львівської обласної ради «Винниківська загальноосвітня санаторна школа І-ІІІ ступенів» здійснити видалення дерев, зазначених у пунктах №1-11 акту №124 від 31.01.2024 року.

Відповідно до листів №4-33-5674 від 06.02.2024 та №4-33-6175 від 08.02.2024 Личаківською районною адміністрацією скеровувались запити до В. о. начальника управління екології та природних ресурсів Львівської міської ради та В. о. начальника управління екології та природних ресурсів Львівської міської ради з проханням прийняття рішення про видалення дерева породи акація, яке знаходиться на вул. Архипенка, 1 у м. Львові так як дерево досягло вікової межі.

Згідно з відповіддю В.о. управління екології та природних ресурсів Микітчак Г. від 12.02.2024 року, дерево виду Робінія на вул. Архипенка, 1 у м. Львові не має візуальних ознак аварійності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Предметом оскарження у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Частиною 1 ст.140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, які тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 283 КУпАП. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31,40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 N 580- VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції йото- і кінозйомки, відеозапису, засобів Лото- кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, положення Закону N580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Водночас, будь-яких інших доказів, окрім постанови від 16.02.2024 року щодо факту порушення позивачем вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, які б спростовували твердження позивача, що він ці правила не порушував, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, тощо відповідачем не надано. Про їх відсутність також свідчить також, що у графі "До постанови додаються" не зазначено жодних відомостей про фото- відеофіксацію з місця події.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Отже, аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

В будь-якому випадку, сам факт того, що спірна постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, вказує на недотримання інспектором вимог ч.3 ст.283 КУпАП до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для її скасування (ВС/КАС, справа №524/1113/17, 30.04.2020).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП є недоведеним.

Така правова позиція висловлене в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови не фіксують, що позивач порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху, а відтак не підтверджують факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Відповідач, в свою чергу в судове засідання не з`явився, доказів щодо обставин справи не подав, таким чином покладений на нього обов`язок щодо доказування суду правомірності своїх дій, не виконав і не спростував доводи позивача.

За даних обставин, відповідачем при винесені постанови не дотримано вимог КУпАП та Інструкції, та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.140 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України.

Враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, та відповідно до відповіді В.о. управління екології та природних ресурсів Микітчак Г. від 12.02.2024 року, дерево виду Робінія на вул. Архипенка, 1 у м. Львові не має візуальних ознак аварійності, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії БАД № 986412 від 16.02.2024 року винесена інспектором без додержання вимог законності, а відтак підлягає скасуванню.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення: 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, відсутність посилання у ній на докази, які були предметом дослідження, свідчать про те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Оскільки в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, як і не встановлено можливості отримання доказів протилежного, зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати у виді судового збору в розмірі 605,60 грн. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.139, 242, 244,245, 246, 255, 371 КАС України, суд -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 986412 від 16.02.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.140 КУпАП - скасувати.

Провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.140 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Повний текст рішення складено 24 березня 2025 року.

Суддя Мигаль Г.П.