Справа № 140/14462/24
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Шепелюка В.Л.,
за участю секретаря судового засідання Юхимчук О.В.,
представника відповідача Мельничука М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року адміністративний позов у цій справі задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 20 червня 2024 року №, №, №, №; визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 20 червня 2024 року №Ф-, 17 вересня 2024 року №Ф-3383-0320-У; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20 червня 2024 року №; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 12112,00 грн (дванадцять тисяч сто дванадцять грн 00 коп.).

10 березня 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Крючкової О.Б. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь позивача ОСОБА_1 30000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

12 березня 2025 року представник відповідача подала заяву, в якій заперечила щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, вказавши, що витрати на правову допомогу у сумі 30000,00 грн не відповідають критеріям співмірності.

Розгляд даної заяви призначено на 11:00 20 березня 2025 року.

Представник позивача через канцелярію суду подала клопотання про проведення судового засідання за відсутності позивача та її представника.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти стягнення заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу з підстав, викладених у запереченнях на подану заяву, просив відмовити у задоволенні вимог заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які подані на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, заперечення проти заявленої заяви, суд приходить до таких висновків.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача у заяві від 03 березня 2025 року зазначив, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами про понесення витрат на правничу допомогу подана 10 березня 2025 року, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки при ухваленні рішення суду від 04 березня 2025 року у цій справі судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, тому вказана обставина є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року, від 08 лютого 2022 року у справах №640/3098/20 та №160/6762/21 відповідно, від 18 серпня 2022 року у справі №540/2307/21.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 18 листопада 2024 року №140-ЮП, укладеного між адвокатським бюро «Крючкова» та Марчуковою С.В., ордер на надання правничої допомоги серії АС №1120582, який виданий на підставі вказаного договору; рахунок -фактуру від 05 березня 2025 року №667, акт приймання-передачі наданих послуг від 07 березня 2025 року №637, квитанцію до платіжної інструкції від 07 березня 2025 року №22 на суму 30000,00 грн.

За змістом пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги від 18 листопада 2024 року адвокат бере на себе зобов`язання по наданню правової допомоги клієнту, здійснення захисту чи представництва клієнта, що включає комплекс юридичних робіт та послуг у відповідності з умовами договору (далі послуги), а клієнт зобов`язується виконувати оплату таких послуг. Послуги за договором надаються особисто адвокатом та/або іншими особами, визначеними та призначеними на розсуд адвоката (пункт 1.3 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору вартість послуг, що надаються адвокатом (гонорар), погоджуються сторонами додатково в усному порядку і може підтверджуватися шляхом підписання сторонами додаткових угод та/або актів приймання-передачі наданих послуг. Якщо вартість послуг не було погоджено, то розмір гонорару визначається адвокатом на підставі діючого у нього прайс-листа на послуги та оплачується клієнтом згідно виставленого адвокатом рахунка. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи не досягнення по справі (дорученню) результату, якого бажає клієнт, якщо сторони не домовилися про інше. Гонорар у справі може обчислюватися за нульовою ставкою, у разі досягнення відповідної домовленості між адвокатом та клієнтом.

Розрахунки за договором здійснюються в готівковій або безготівковій формі, протягом трьох робочих днів з моменту отримання рахунка, але не пізніше 5 числа місяця наступного за розрахунковим. При розрахунках готівкою, на вимогу клієнта, адвокат надає розрахунковий документ (квитанцію, розписку, довідку і т.п.) пункт 4.4 договору.

На підставі договору про надання правничої допомоги від 18 листопада 2024 року №140-ЮП адвокатським бюро «Крючкова» виписано рахунок-фактуру від 05 березня 2025 року №667 на суму 30000,00 грн.

07 березня 2025 року між адвокатським бюро «Крючкова» та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі наданих послуг №637.

Відповідно до вказаного акту адвокатським бюро були надані послуги згідно з договором про надання правничої допомоги від 18 листопада 2024 року №140-ЮП щодо: вивчення та аналіз матеріалів документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 та документів наданих позивачем 10 год/8000,00 грн (800,00 грн за 1 год); опрацювання судової практики з відповідних правовідносин 2 год/1600,00 грн; підготовка та подача позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення 10 год/8000,00 грн; аналіз відзиву на позовну заяву 1,5 год/1200,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив 4 год/3200,00 грн; представництво інтересів ОСОБА_1 у судових засіданнях по справі №140/14462/24 5 судових засідань/8000,00 грн (1600,00 грн за засідання); разом на суму 30000,00 грн.

Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 07 березня 2025 року 22 підтверджується отримання адвокатським бюро «Крючкова» від позивача 30000,00 грн згідно з договором про надання правничої допомоги від 18 листопада 2024 року №140-ЮП та акту прийому-передачі наданих послуг №637.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума таких витрат 30000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Так послуги з вивчення та аналізу матеріалів документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 та документів наданих позивачем, опрацювання судової практики з відповідних правовідносин охоплюються загальною діяльністю адвоката та мали на меті підготовку позовної заяви, а послуги щодо аналізу відзиву на позов та підготовки відповіді на відзив фактично дублюють одна одну.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг та їх обсяг, а також заперечення відповідача, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, справедливим буде відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 13800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13800,00 грн (тринадцять тисяч вісімсот грн 00 коп.).

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк

Повний текст додаткового рішення складено 25 березня 2025 року.