Справа № 200/1136/25
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року Справа№200/1136/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (надалі ГУ ПФУ в Вінницькій області, відповідач), про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 19.11.2024 року № 34 про відмову в призначенні пенсії з 24.11.2023 року;

- зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи, періоди: за Списком робіт затвердженому Постановою КМУ від 31.03.1994 р. № 202 розділ 2, період роботи з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 21.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023; на провідній посаді гірника очисного забою: з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015;

- зобов`язання розрахувати весь стаж роботи відпрацьований на провідних професіях з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8;

- зобов`язання призначити пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.11.2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.11.2023 року позивач звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 30.11.2023 №34 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його право на отримання належної пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2025 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

19 березня 2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058, склав - 21 рік 08 місяців 19 днів, в тому числі: роботи підземні, провідні професії - 09 років 06 місяців 03 дні; роботи підземні, професії за постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 - 09 років 04 місяці 01 день, навчання за фахом - 02 роки 10 місяців 15 днів (в тому числі, на виконання рішення Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/610/24 від 04.11.2024 р. до стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону зараховано період навчання з 01.09.1997 р. по 05.06.2000 р. як навчання за фахом). Враховуючи зазначене, 19.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №34, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/610/24 від 04.11.2024 р., про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового підземного стажу роботи 25 років. За доданими документами та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Щодо зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи відповідач зазначив, що так як записи у трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період не підтверджують стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, то подання уточнюючої довідки в такому випадку є обов`язковим. Право особи на призначення пільгової пенсії згідно за статтею 114 Закону має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт повний робочий день в шкідливих умовах праці. Разом з цим, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. № 8 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС та не може підміняти і доповнювати положення ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. У зв`язку з чим, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , 24.11.2023 року звернувся до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 30.11.2023 року №34 відмовлено ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 року у справі № 200/610/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 листопада 2023 року, зарахувати до пільгового стажу період навчання з 01.09.1997 до 05.06.2000 в Селидівському гірничому технікумі.

Розглянувши повторно заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у постанові Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/610/24 від 04.11.2024 р, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №34 від 19.11.2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу роботи. Пільговий підземний стаж особи 21 рік 8 місяців 19 днів, в тому числі роботи підземні, провідні професії - 9 років 6 місяців 3 дні, роботи підземні, професії за постановою №202 - 9 років 4 місяці 1 день, навчання за фахом - 2 роки 10 місяців 15 днів (в тому числі, на виконання рішення Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/610/24 від 04.11.2024 р. до стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону зараховано період навчання з 01.09.1997 р. по 05.06.2000 р. як навчання за фахом). Страховий стаж особи становить 41 рік 1 місяць 13 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за наданими документами до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди.

Разом з цим, як вбачається з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи за Постановою КМУ № 202 з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 21.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023; на провідній посаді гірника очисного забою: з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015.

З трудових книжок позивача від 11.08.1999 року, серії НОМЕР_1 від 26.11.2014 року, вбачається, що позивач працював:

- з 15.06.2010 по 02.11.2014 гірником очисного забою підземним з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 26.11.2014 по 14.12.2015 гірником очисного забою підземним з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 15.12.2015 по 17.08.2017 електрослюсарем підземним учнем з повним робочим днем в шахті тимчасово на період практики;

- з 23.11.2018 по 14.04.2019 майстром гірничим підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 10.08.2022 по теперішній час заступником начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою №202 періодів з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 21.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023; на провідній посаді гірника очисного забою: з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015, та застосувавши Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом Закон 1788).

Закон 1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Даний Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 14 Закону 1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Позивач претендує на призначення пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Розділом І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» цього Списку передбачено, що правом на пенсію за статтею 14 Закону № 1788-ХІІ (не менш 25 років), користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З трудових книжок позивача від 11.08.1999 року, серії НОМЕР_1 від 26.11.2014 року, вбачається, що позивач працював:

- з 15.06.2010 по 02.11.2014 гірником очисного забою підземним з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 26.11.2014 по 14.12.2015 гірником очисного забою підземним з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 15.12.2015 по 17.08.2017 електрослюсарем підземним учнем з повним робочим днем в шахті тимчасово на період практики;

- з 23.11.2018 по 14.04.2019 майстром гірничим підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 10.08.2022 по теперішній час заступником начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті.

З матеріалів справи судом встановлено, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи за Постановою №202 з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 21.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023; на провідній посаді гірника очисного забою: з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015.

Щодо зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи у відзиві на позов відповідач зазначив, що так як записи у трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період не підтверджують стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, то подання уточнюючої довідки в такому випадку є обов`язковим.

Інших підстав незарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача відповідачем не визначено.

Як вже було зазначено судом вище, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Проте, трудова книжка позивача, зокрема, в частині записів про спірні періоди роботи, є належним доказом роботи позивача на вказаних посадах і у наведений період часу, а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Розділом І Постанови № 202 законодавцем встановлений, зокрема, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, а саме: I) підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Крім того, професії позивача гірника очисного забою та електрослюсаря підземного відноситься до провідної професії відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV та ст.14 Закону № 1788-XII.

В той же час Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включає Розділ І «Гірничі роботи», п.п.1.1а - усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином пільговий стаж за Списком № 1 згідно з постановою № 202 повинен включатись до пільгового стажу при обчисленні пенсії.

З огляду на викладене, періоди роботи позивача з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 23.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023; на провідній посаді гірника очисного забою: з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015, підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. №202.

Відносно періоду з 21.11.2018 по 31.03.2019 суд зазначає, що згідно записів трудової книжки, позивач працював з 23.11.2018 по 14.04.2019 майстром гірничим підземним з повним робочим днем в шахті, а отже до пільгового стажу має бути зарахований період саме з 23.11.2018 по 31.03.2019.

Отже, спірне рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №34 від 19.11.2024 року не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, розрахувати ОСОБА_1 весь стаж роботи відпрацьований на провідних професіях з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виїмкових машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин як джерела права роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, суд виходить з такого.

06 грудня 1991 року Верховна Рада України прийняла постанову № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Постанова ВРУ № 1931).

Пунктом 4 Постанови ВРУ № 1931 Кабінету Міністрів України доручено прийняти нормативні акти щодо застосування вказаного Закону з питань, віднесених ним до компетенції Кабінету Міністрів України.

22 лютого 1992 року на виконання Постанови ВРУ № 1931 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Постанова КМУ № 81).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 81 міністерствами і відомствам України доручено розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону № 1788 згідно з додатком.

В додатку до Постанови КМУ № 81 наведений «Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розділом ІІ «Документи, що затверджуються міністерствами» Переліку проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено «Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону)», виконавець Мінсоцзабез України, строк виконання березень 1992 року.

Водночас, роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, зважаючи на дату його прийняття та форму викладення, не може вважатися документом, затвердженим міністерством на виконання Постанови КМУ № 81.

Як зазначив Верховний Суд в постанові 18 липня 2019 року у справі № 826/2426/16, листи- це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню, що було запроваджене ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 викладений Верховним Судом в п. 58 постанови від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а зазначив: «[…]

26. Посилання скаржника на обов`язковість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом. […]».

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС та не може підміняти і доповнювати положення ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та інші положення цього Закону не передбачають застосування кратності при обчисленні спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах або за провідними професіями, тому лист-роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України не може вносити зміни до Закону.

Роз`яснення № 8 стосується виключно питання наявності у працівників права на призначення пенсії, а не обчислення розміру пільгової пенсії.

Наведена правова позиція наведена у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі №200/2855/23, від 12 лютого 2024 року справа №200/3084/23, від 08 лютого 2024 року справа №200/2780/23, від 09 серпня 2023 року справа №200/4787/22, від 27 червня 2024 року справа №200/7634/23, тощо.

Суд не приймає зазначену у позовній заяві позицію Верховного суду, викладену у постанові від 18 листопада 2024 року у справі № 200/1009/24, оскільки в ній суд не відступив від раніше прийнятої практики Верховного Суду, сформованих у постановах від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а та від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а, зазначивши, що у зазначених постановах Верховний Суд не вказав на неприпустимість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 в цілому, а лише зазначив, що Роз`яснення № 8 носить рекомендаційний характер.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права

Згідно з вимогами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, лист-роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України не є нормою права, а тому може вносити зміни до Закону чи тлумачити Закон, тому суд враховує правові висновки, зазначені у постановах Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а та від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відносно позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.11.2023 року, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Отже, правовідносини із призначення пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови КМУ від 31.03.1994 р. № 202 періодів роботи з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 23.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023; на провідній посаді гірника очисного забою: з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015, з урахуванням висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підлягає стягненню 775,17 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №34 від 19.11.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови КМУ від 31.03.1994 р. № 202 періодів роботи з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 23.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023; на провідній посаді гірника очисного забою: з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015, з урахуванням висновків суду.

4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 17 копійок.

Судове рішення складено та підписано 25 березня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко