Справа № 724/714/25
Суддя: Скрипник С. М.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/714/25
Провадження № 2-а/724/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Хотинський районний суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 14.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , винесено постанову №388 по справі про адміністративне правопорушення та визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП на накладено на нього штраф у сумі 17 000 гривень. Із вказаної постанови вбачається, що він будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений законом 60- денний строк з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації, не уточнив свої персональні дані, а саме дані про місце проживання та номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності), чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Вважає таку постанову незаконною, передчасною та такою, що при йнята з порушенням вимог чинного законодавства України, є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що вказана постанова є незаконною через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Вказує, що він не вчиняв правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП оскільки в червні 2024 року особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних де отримав направлення на ВЛК, копії актів дослідження стану здоров`я від 04.06.2024 року №2696 та від 18.06.2024 року за №3008 додаються в подальшому відповідно до довідки ВЛК виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 №27/59 від 12.08.2024 року, де його було визнано тимчасово непридатним до військової служби.

Також посилається на те, що в матеріалах справи відсутні дані, що він отримав повістку про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як це передбачено ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою встановлено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено доказів, що відповідач як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не мав можливості отримати персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами реєстрами, базами даних держателями розпорядниками яких є державні органи.

Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 від 14.02.2025 №388 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19.03.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки постанова у вказаній справі відповідає вимогам КУпАП і обставини, зазначені позивачем у позовній заяві, не відповідають дійсності, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Вказують, що 29.01.2025 року у приміщенні Чернівецького ООЦМ в м. Чернівці встановлено, що вказаний громадянин не уточнив протягом 60 днів, з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування то соціальної підтримки, що являло собою не повідомлення своїх даних, зокрема засобів зв`язку та адреси проживання (що може не співпадати із зареєстрованим місцем проживання), як зазначено у п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджених постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року. А отже, з усіх перелічених способів уточнення та оновлення військово-облікових даних позивачем не було вжито жодного із них.

Крім того у складеному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено про те, що даний громадянин не уточнював військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 року, тобто у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року включно.

Також зазначають, що вимоги позивача викладені у позовній заяві щодо електронної взаємодії, у тому числі надання відповідних відомостей між Реєстром та інформаційно-комунікативними системами, реєстрами держателями яких є державні органи стосовно інформації яку ІНФОРМАЦІЯ_6 міг би отримати стосовно ОСОБА_1 не відповідає дійсності по причині відсутності відповідних державних реєстрів з номерами мобільних телефонів та фактичного місця перебування військовозобов`язаних.

Очевидно, що позовні вимоги ОСОБА_1 суперечать фактичним обставинам справи, не відповідають їм та кваліфікації його дій, зазначених у постанові, отже є надуманими та необґрунтованими.

Просять суд відмовити у задоволенні заявлених вимог у зв`язку із їх безпідставністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Отже, учасники справи в судове засідання, призначене на 24 березня 2025 року, не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що постановою №388 від 14.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , було притягнуто до про адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Як вбачається із вказаної постанови, ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений законом 60- денний строк з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації, не уточнив свої персональні дані, а саме дані про місце проживання та номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності), чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , порушив вимоги абз. 2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1,2 ст.17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.9).

Згідно протоколу №259 від 29.01.2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3ст.210 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,останній не оновлював військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до Закону України №3633-ХІ від 11.04.2024 року (а.с.8).

Як вбачається із Акту дослідження стану здоров`я від 04.06.2024 року ОСОБА_1 перебував за направленням районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на амбулаторному обстеженні в ОКНП «ЧОЛК» 04.06.2024року (а.с.11).

З Акту дослідження стану здоров`я ОКНП «ЧОЛК» від 18.06.2024 року за №3008 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 перебував за направленням військового комісаріату (ВЛК) на амбулаторному обстеженні у Консультаційно-діагностичному відділенні з 18.06.2024 року (а.с.12).

Довідкою військово-лікарської комісії виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.08.2024 року за вих.№27/59 підтверджено, що сержанту запасу ОСОБА_1 проведено медичний огляд та визнано тимчасово не придатним до військової служби з переоглядом 05.10.2024 року (а.с.13).

Крім того, як вбачається із копії направлення яке міститься у матеріалах справи за №139/1 видано громадянину ОСОБА_1 , останнього було направлено на амбулаторне обстеження ОКЛ м. Чернівці, де слід прибути 05.06.2024 року і на засідання військово-лікарської комісії прибути 06.06.2024 року, направлення видане начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1, 3, 4 ст. 3 КАС України Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно зі ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що постановою №388 від 14.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 - позивача ОСОБА_1 було притягнуто до про адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порушення якого ставиться у вину позивачу, зазначається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.

Підпунктами 8, 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, порушення яких також ставиться у вину позивачу, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Статтю 210 КУпАП доповнено Законом №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який набрав чинності 19 травня 2024 року.

Тобто, з 19 травня 2024 року встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

З протоколу про адміністративне правопорушення №259 від 29.01.2025 року вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Однак, як вбачається із матеріалів справи та на що посилається позивач, він у червні 2024 року року, тобто до спливу 60-ти денного строку, наданого для уточнення облікових даних, він особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних де отримав направлення на проходження ВЛК, а також після проходження всіх медичних обстежень отримав висновок про тимчасову непридатність до військової служби.

З огляду на вказане, обов`язок з приводу оновлення даних, який визначений ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» позивач ОСОБА_1 не порушив, оскільки в період часу з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме на початку червня 2024 року, де працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 мали можливість для уточнення всіх персональних даних ОСОБА_1 , оскільки після особистого з`явлення до відділу був направлений на проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується наданими доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.5 ст.5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «;Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, відповідачем не спростовано факту перебування позивача у РТЦК та СП у червні 2024 року, де ним було отримано направлення на ВЛК, а без уточнення всіх персональних даних заявника, таке направлення не видалось би, а також не вказано, які саме відомості (персональні дані) не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що позивачем здійснені активні дії, зокрема і щодо уточнення своїх персональних даних, оскільки в період визначений законодавством самостійно прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних та отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії. У посадових осіб не було жодних перешкод для уточнення персональних даних позивача, у червні 2024 року.

З наданих відповідачем копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей щодо ОСОБА_1 , в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач володів щодо позивача обліковими даними, які були належними та достатніми для того, щоб у встановленому законом порядку визнати його тимчасово непридатним до військової служби з переоглядом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Згідно з ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведені доводи та обґрунтування, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд приходить до висновку до висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення, а саме скасування постанови №388 від 14.02.2025 року, складеної та підписаної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 , щодо накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,

ухвалив:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 , за №388 від 14.02.2025 року щодо накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його постановлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.03.2025 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК