Справа № 420/33527/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29.10.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 76 від 24.09.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди провадження підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець з 09.03.2000 по 31.05.2002, з 01.12.2002 по 31.12.2002, з 01.03.2003 по 31.03.2003, з 01.05.2003 по 30.06.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2010;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 17 червня 2024 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач 16 вересня 2024 року після досягнення пенсійного віку 60 років через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком. Заява позивача за принципом екстратериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №76 від 24.09.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону за відсутності необхідного страхового стажу 31 рік. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, що підлягає скасуванню та звернувся до суду із позовною заявою.

04.11.2024 ухвалою судді позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме шляхом надання до суду доказів про сплату судового збору у сумі 968,96 грн.

08.11.2024 до суду надійшла заява представника позивача (вхід. №ЕС/61773/24) про приєднання до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору.

13.11.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, в позовній заяві позивач вказує, що за час проходження військової служби з лютого 2022 року по день звільнення з військової служби позивачка щомісячно отримувала додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», проте доказів на підтвердження вказаних обставин до позовної заяви не надано.

До позовної заяви в якості доказу позивачкою додано лише довідку №71 від 31.01.2024 про види грошового забезпечення, що нараховані позивачці, однак вказана довідка охоплює період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 10.04.2020 у справі №560/1370/19, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, щодо яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 807/1410/17.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.6 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 та 2 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.4 ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду по справі №826/3403/16 суди не повинні обмежуватись лише тими доказами, які були надані позивачем під час розгляду справи.

30.01.2025 суд ухвалив витребувати від Державної податкової служби України інформацію у відношенні ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця (РНОКОПП НОМЕР_1 ), із відображенням відомостей щодо сплачених сум, сум страхових внесків (єдиного внеску) та/або фіксованого податку в періоди здійснення підприємницької діяльності з 09.03.2000 по 31.05.2002, з 01.12.2002 по 31.12.2002, з 01.03.2003 по 31.03.2003, з 01.05.2003 по 30.06.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2010.

Керуючись ст.ст.73, 74, 77, 79, 80, 236, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Повторно витребувати від Державної податкової служби України інформацію у відношенні ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця (РНОКОПП НОМЕР_1 ), із відображенням відомостей щодо сплачених сум сум страхових внесків (єдиного внеску) та/або фіксованого податку в періоди здійснення підприємницької діяльності з 09.03.2000 по 31.05.2002, з 01.12.2002 по 31.12.2002, з 01.03.2003 по 31.03.2003, з 01.05.2003 по 30.06.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2010.

Зазначені відомості надати до суду у десятиденний строк від дати отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА