Справа № 140/208/25
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/208/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУНАР ТРЕЙД» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУНАР ТРЕЙД» (далі ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД») звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2, №UA205030/2024/000043/2; від 15.07.2024 №UA205030/2024/000196/2; від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач через уповноваженого декларанта подав на митний пост Волинської митниці митні декларації (далі МД) №24UA36U2, №24UA30U8, №24UA70U3, №24UA08U6, згідно з якими було заявлено до митного оформлення товари:

- товар №1 «Монокристалічні кремнієві фотоелектричні панелі для комплектування сонячних електростанцій, необладнані пристроями регулювання, непридатні для прямого живлення споживачів електроенергії. Панель сонячна Risen RSM110-8- 540M»;

- товар №2 «Акумуляторні електричні батареї свинцево-кислотні, виготовлені за технологією AGM, GEL, Lead Carbone (гелеподібний електроліт), призначені для використання в системах аварійного живлення, сонячних установках, перетворювачах напруги та в іншому обладнанні для циклічної та буферної роботи як первинне джерело електроживлення: Акумулятор Ultimatron JDG-12-100 Gel 12B-100Ar Deep Cycle, 12-100-100 шт, акумулятор Ultimatron JDG-12-150 GEL 12B- 20шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-100 Lead Carbone 12-b-100 AR. Deep Cycle, Акумулятор Ultimatron JPC 12-100 - 50 шт. Акумулятор Ultimatron JPC Carbone, . Deep Cycle 12-10 - 10 шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-200Ar Deep Cycle, арт. JPC-12-200- 2шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-200Ar Deep Cycle, арт. JPC-12- 20шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-200Ar Deep Cycle, арт. JPC-12 - 50шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-150Ar Deep Cycle, арт. JPC-12- 48шт»»;

- товар №3 «Перетворювачі статичні, випрямлячі, нові Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-500MP. Арт. 412 - 15 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-1000MP. Арт. 436-49 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-1500 MP. арт. 443 - 15 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT, 474 - 3 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-800MW, арт.504-450- 10 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-800MP, арт. 429 - 10 шт.»;

- товар №4 «Монокристалічні кремнієві фотоелектричні панелі для комплектування сонячних електростанцій, необладнані пристроями регулювання, непртдатні для прямого живлення споживачів електроенергії. Панель сонячна Risen RSM 40-8-390MB, арт. R390W-FB (390 Вт) - 36 шт. 4.2. «Мобільні електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням (бензинові) потужністю не більше 7,5 кВТ (корисної не більше 6кВт. генератор Kraft$Dele KD633()».

Проте, Волинська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2, №UA205030/2024/000043/2; від 15.07.2024 №UA205030/2024/000196/2; від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2.

У графі №33 вказаних рішень зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться в адресу ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД», не може бути визнана за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей.

Позивач не погоджується із вказаними рішеннями та вважає, що Волинська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправні рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач стверджує, що при визначенні митної вартості ввезеного товару ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД» було дотримано усі встановлені митним законодавством вимоги, тому будь-які сумніви щодо неправильно визначеної та непідтвердженої митної вартості імпортованих товарів виключаються. Митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, а надані до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару. Оскаржувані рішення прийняті з порушеннями вимог частин п`ятої, шостої статті 55 Митного кодексу України (далі МК України), оскільки не були проведені письмові консультації з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, а також з порушеннями вимог пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містять наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митницею, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2, №UA205030/2024/000043/2; від 15.07.2024 №UA205030/2024/000196/2; від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних рішень.

Вказує, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту у всіх випадках надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, які скасуванню не підлягають.

Митну вартість товару згідно з рішенням про коригування митної вартості від 09.07.2024 №UA205030/2024/000043/2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме на рівні:

- Товар 1 на рівні 179.61 євро/шт за МД №UA110140/2024/4247 від 30.05.2024.

Митну вартість товару згідно з рішенням про коригування митної вартості від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме на рівні:

- Товар 1 на рівні 17.83 PLN/кг за МД №UA305130/2024/11090 від 15.05.2024.

Митну вартість товару згідно з рішенням про коригування митної вартості від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме на рівні:

- Товар 1 17,15 PLN/кг. за МД №UA500500/24/17171 від 14.05.2024;

- Товар 14 1411,09 PLN/шт. за МД №UA209170/24/52911 від 27.06.2024.

Митну вартість товару згідно з рішенням про коригування митної вартості від 15.07.2024 №UA205140/2024/000196/2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на товар на рівні:

- Товар 1 12.02 дол.США/кг за МД №UA205140/2024/38386 від 12.06.2024.

Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість подібного товару «Перетворювачі статичні, випрямлячі, нові: джерело безперебійного живлення Powermat… Торговельна марка: Powermat. Країна виробництва: CN. Виробник: Powermat», ввезеного з врахуванням умов поставки (FCA) та згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів.

Також, представник відповідача просила зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Разом з тим представник відповідача зазначила, що одним із оскаржуваних рішень у позовній заяві в справі №140/208/25 є рішення про коригування митної вартості товару від 15.07.2024 №UA205030/2024/000196/2.

Однак, до позовної заяви додано та в базі даних митниці у АСМО «Інспектор» наявне рішення про коригування митної вартості від 15.07.2024 №UA205140/2024/000196/2, прийняте щодо ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД» за МД №24UA70U3.

Враховуючи вище наведене суд зазначає, що позивачем помилково у прохальній частині зазначено номер рішення про коригування митної вартості №UA205030/2024/000196/2, так як саме рішення про коригування митної вартості товарів від 15.07.2024 №UA205140/2024/000196/2 є рішенням суб`єкта важних повноважень, яке створює праві наслідки у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав чи обов`язків позивача.

11.02.2025 представник відповідача Волинської митниці Зозуля К.С. звернулася до суду із клопотанням про розгляд цієї справи в судовому засіданні із викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні відмовлено.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД» через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано МД №24UA36U2, №24UA30U8, №24UA70U3, №24UA08U6, за якими задекларовано ввезення, зокрема, таких товарів:

- товар №1 «Монокристалічні кремнієві фотоелектричні панелі для комплектування сонячних електростанцій, необладнані пристроями регулювання, непридатні для прямого живлення споживачів електроенергії. Панель сонячна Risen RSM110-8- 540M»;

- товар №2 «Акумуляторні електричні батареї свинцево-кислотні, виготовлені за технологією AGM, GEL, Lead Carbone (гелеподібний електроліт), призначені для використання в системах аварійного живлення, сонячних установках, перетрворювачах напруги та в іншому обладнанні для циклічної та буферної роботи як первинне джерело електроживлення: Акумулятор Ultimatron JDG-12-100 Gel 12B-100Ar Deep Cycle, 12-100-100 шт, акумулятор Ultimatron JDG-12-150 GEL 12B- 20шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-100 Lead Carbone 12-b-100 AR. Deep Cycle, Акумулятор Ultimatron JPC 12-100 - 50 шт. Акумулятор Ultimatron JPC Carbone, Deep Cycle 12- 10 - 10 шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-200Ar Deep Cycle, арт. JPC-12-200- 2шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-200Ar Deep Cycle, арт. JPC-12- 20шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-200Ar Deep Cycle, арт. JPC-12- 50шт. Акумулятор Ultimatron JPC-12-200 lead Carbone 12B-150Ar Deep Cycle, арт. JPC-12- 48шт»»;

- товар №3 «Перетворювачі статичні, випрямлячі, нові Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-500MP. Арт. 412- 15 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-1000MP. Арт. 436-49 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-1500 MP.арт. 443-15 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT, 474-3 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-800MW, арт.504-450 - 10 шт. Джерело безперебійного живлення POWERMAT PM-UPS-800MP, арт. 429 -10 шт.»;

- товар №4 «Монокристалічні кремнієві фотоелектричні панелі для комплектування сонячних електростанцій, необладнані пристроями регулювання, непридатні для прямого живлення споживачів електроенергії. Панель сонячна Risen RSM 40-8-390MB, арт. R390W-FB (390 Вт) - 36 шт. 4.2. «Мобільні електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням (бензинові) потужністю не більше 7,5 кВТ (корисної не більше 6кВт. генератор Kraft$Dele KD633()».

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних МД були подані такі документи:

- щодо товару №1: рахунок-фактура №1189/06/2024 від 24.06.2024; автотранспортна накладна від 06.07.2024; декларація про походження товару 1189/069/2024 від 24.06.2024; платіжний документ, що підтверджує оплату за товар; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.07.2024; довідка про транспортна витрати; контракт №23 від 26.08.2024; доповнення до контракту від 29.12.2022; договір про перевезення №17/06/2024 від 17.06.2024; заявка на перевезення №060724 від 06.07.2024; декларація Т1; витяг про технічні характеристики; експортна митна декларація №24PL301010E0822280 від 06.07.2024.

- щодо товару №2: рахунок-проформа FP2024/06/309; рахунок-фактура №F2024-06-476; платіжна інструкція 240626/002574086; проформа-інвойс №FP2024/06/20; рахунок-фактура №F2024-06-458; платіжна інструкція №240610/; рахунок-проформа FP2024/06/251; рахунок-фактура №F2024-06-460; платіжна інструкція 240621/002543952; проформа-інвойс FP2024/06/274/; рахунок-фактура №F2024-06-421; платіжна інструкція №240624/002545019; рахунок-проформа FP2024/06/174; рахунок-фактура №F2024-06-459; платіжна інструкція 240617/002539940; рахунок-проформа №FP2024/06/154; рахунок-фактура F2024-06-281; платіжна інструкція №240614/002538611; проформа-інвойс №FP2024/05/172; рахунок-фактура №42024-06-457; рахунок-проформа FP2024/05/304; рахунок-фактура №F2024-05-419; експортна митна декларація 24PL301010E0821242; автотранспортна накладна №886900, специфікації до рахунків фактур (8 шт.); контракт №0911.

- щодо товару №3: рахунок-фактура №FA/53/07/2024 від 08.07.2024; автотранспортна накладна від 11.07.2024; декларація про походження товару (специфікація до рахунка-фактури); платіжна інструкція №240708/002556178; калькуляція транспортних витрат; контракт №1108 від 11.08.2023; експортна митна декларація №24PL301010E0842522.

- щодо товару №4: рахунок-фактура №862/07/2024 від 16.07.2024; автотранспортна накладна від 23.07.2024; декларація про походження товару №862/07/2024 від 16.07.2024; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №240718/00256 від 18.07.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №24-FVS/07/23/01 від 23.07.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення від 24.07.2024; контракт №23 від 26.08.2022; доповнення до контракту №1 від 29.12.2022; договір (контракт) перевезення від 17.06.2024; декларація Т1 від 24.07.2024.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що митна вартість товару за вказаними МД не була визнана митним органом у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності:

1) по МД №24UA30U8 від 08.07.2024 (рішення про коригування митної вартості від 09.07.2024 №UA205030/2024/000043/2):

- інвойс, вказаний у митній декларації країни експорту не відповідає інвойсам, поданих до митного оформлення;

- вартість, вказана у митній декларації країни експорту, не відповідає загальній фактурній вартості товарів;

- у рахунках-проформах вартість товарів вказано з урахуванням знижок, згідно умов договору інформація щодо надання знижок та за яких умов надаються знижки, відсутня.

2) по МД №24UA36U2 від 08.07.2024 (рішення про коригування митної вартості від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2):

- у інвойсі відсутній підпис та відбиток печатки покупця товарів;

- до митного оформлення надано договір на перевезення, однак не надано заявку на перевезення;

- номер розрахункового рахунку перевізника у рахунку на перевезення не відповідає розрахунковому рахунку перевізника згідного договору на перевезення.

3) по МД №24UA08U6 від 24.07.2024 (рішення про коригування митної вартості від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2):

- у інвойсі відсутній підпис та відбиток печатки покупця товарів;

- згідно заявки на перевезення оплата за надання послуг здійснюється шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок виконавця, однак згідно рахунку-фактури на перевезення форма оплати - готівка;

- довідка про транспортні витрати видана польським перевізником на українській мові та без підпису уповноваженої особи, що ставить під сумнів достовірність даного документа.

4) по МД №24UA70U3 від 12.07.2024 (рішення про коригування митної вартості від 15.07.2024 №UA205140/2024/000196/2):

- відповідно до CMR б/н від 11.07.2024 перевезення здійснював ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД». Подана калькуляція транспортних витрат б/н від 12.07.2024 свідчить, що перевезення здійснювалось власним транспортом підприємства вантажним автомобілем НОМЕР_1 . Однак, не подано документів які б свідчили, що даний вантажний автомобіль перебуває на балансі ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД». Крім того, в калькуляції транспортних витрат підприємство повідомляє що транспортно-експедиційні витрати до кордону України становлять: разом 9812 грн (паливо-мастильні - 3026 грн, відрядні водія - 3526 грн, оформлення експортних документів 3260 грн). В т. ч. витрати на транспортування становлять - 4332 грн. Якщо підсумувати ці витрати, то отримаємо 14144 грн усіх транспортно-експедиційних витрат до кордону України. Однак декларантом включено до митної вартості товару лише 4332 грн, інших витрат по транспортуванню в сумі 9812 грн не включено до митної вартості товару. Крім того, калькуляція транспортних витрат має містити відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

В зв`язку із наявністю розбіжностей та відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України у вказаних випадках митного оформлення декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, зокрема: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) митну декларацію країни експорту; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Листами від 09.07.2024 №09.07-4, від 09.07.2024 №09-07-24-2, від 25.07.2024 №24/07-24, від 15.07.2024 №1/2, №15/07-24 у відповідь на вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД» повідомило митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару. Крім того, позивач вказав, що митний орган не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною рахунку-фактури, основні документи містили усі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в МД.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000044/2 від 09.07.2024, №UA205030/2024/000043/2 від 09.07.2024, №UA205140/2024/000196/2 від 15.07.2024, №UA205030/2024/000055/2 від 25.07.2024.

З графи 33 вказаних рішень вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Митну вартість визначено за резервним методом (стаття 64 МК України). Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме товар 1 на рівні 179.61 євро/шт за МД №UA110140/2024/4247 від 30.05.2024; товар 1 на рівні 17.83 PLN/кг за МД №UA305130/2024/11090 від 15.05.2024; товар 1 17,15 PLN/кг. за МД №UA500500/24/17171 від 14.05.2024; товар 4 1411,09 PLN/шт. за МД №UA209170/24/52911 від 27.06.2024; товар 1 12.02 дол.США/кг за МД №UA205140/2024/38386 від 12.06.2024

Крім того, Волинська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/001821, №UA205030/2024/000190, №UA205030/2024/000169, відповідно до яких відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України, прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів.

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №24UA89U2 від 09.07.2024, №24UA91U4 від 09.07.2024, №24UA61U0 від 25.07.2024, №24UA90U9 від 15.07.2024 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема:

- щодо товару №1: рахунок-фактура №1189/06/2024 від 24.06.2024; автотранспортна накладна від 06.07.2024; декларація про походження товару 1189/069/2024 від 24.06.2024; платіжний документ, що підтверджує оплату за товар; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.07.2024; довідка про транспортна витрати; контракт №23 від 26.08.2024; доповнення до контракту від 29.12.2022; договір про перевезення №17/06/2024 від 17.06.2024; заявка на перевезення №060724 від 06.07.2024; декларація Т1; витяг про технічні характеристики; експортна митна декларація №24PL301010E0822280 від 06.07.2024.

- щодо товару №2: рахунок-проформа FP2024/06/309; рахунок-фактура №F2024-06-476; платіжна інструкція 240626/002574086; проформа-інвойс №FP2024/06/20; рахунок-фактура №F2024-06-458; платіжна інструкція №240610/; рахунок-проформа FP2024/06/251; рахунок-фактура №F2024-06-460; платіжна інструкція 240621/002543952; проформа-інвойс FP2024/06/274/; рахунок-фактура № F2024-06-421; платіжна інструкція №240624/002545019; рахунок-проформа FP2024/06/174; рахунок-фактура №F2024-06-459; платіжна інструкція 240617/002539940; рахунок-проформа №FP2024/06/154; рахунок-фактура F2024-06-281; платіжна інструкція №240614/002538611; проформа-інвойс №FP2024/05/172; рахунок-фактура №42024-06-457; рахунок-проформа FP2024/05/304; рахунок-фактура №F2024-05-419; експортна митна декларація 24PL301010E0821242; автотранспортна накладна №886900, специфікації до рахунків фактур (8 шт.); контракт №0911.

- щодо товару №3: рахунок-фактура №FA/53/07/2024 від 08.07.2024; автотранспортна накладна від 11.07.2024; декларація про походження товару (специфікація до рахунка-фактури); платіжна інструкція №240708/002556178; калькуляція транспортних витрат; контракт №1108 від 11.08.2023; експортна митна декларація №24PL301010E0842522.

- щодо товару №4: рахунок-фактура №862/07/2024 від 16.07.2024; автотранспортна накладна від 23.07.2024; декларація про походження товару №862/07/2024 від 16.07.2024; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №240718/00256 від 18.07.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №24-FVS/07/23/01 від 23.07.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення від 24.07.2024; контракт №23 від 26.08.2022; доповнення до контракту №1 від 29.12.2022; договір (контракт) перевезення від 17.06.2024; декларація Т1 від 24.07.2024.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Як уже було зазначено судом, декларантом до кожної митної декларації були надані рахунки-фактури (інвойси), які є доказом здійснення операцій купівлі-продажу товарів, належать до групи документів, що є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Щодо зауваження відповідача про відсутність підпису та печатки покупця в інвойсі, згідно рішень про коригування митної вартості товарів від 09.07.2024 №UA205030/2024/000043/2, від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2, від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2, суд зазначає, що вказана обставина не впливає на розрахунок митної вартості. Крім того, відсутні підпис та печатка покупця в інвойсі по суті не є розбіжностями, оскільки такий документ не містить суперечностей з іншими поданими документами та відсутність підпису не впливає на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.

При цьому, рахунки-фактури (інвойси) F2024-05-419 від 30.05.2024, F2024-06-281 від 17.06.2024, F2024-06-421 від 25.06.2024, F2024-06-457 від 26.06.2024, F2024-06-458 від 26.06.2024, F2024-06-459 від 26.06.2024, F2024-06-460 від 26.06.2024, F2024-06-476 від 27.06.2024, подані разом із МД №24UA30U8 від 08.07.2024; рахунок-фактура 1189/06/2024 від 24.06.2024, поданий разом із МД №24UA36U2 від 08.07.2024; рахунок-фактура 862/07/2024 від 16.07.2024, поданий разом із МД №24UA08U6 від 24.07.2024 засвідчені підписом та печаткою продавців товару - компанією DAWIKA FRAFT, компанією ULTIMATRON FRANCE.

Ввезення товарів на митну територію України проведено на підставі контрактів:

1. Щодо товару №1, товару №4 контракт №23 від 26.08.2022, укладений між компанією DAWIKA FRAFT та ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД».

2. Щодо товару №2 контракт №0911 від 09.11.2023, укладений між компанією ULTIMATRON FRANCE та ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД».

3. Щодо товару №3 контракт №1108 від 11.08.2024, укладений між компанією FIRMA HANDLOWA BENSO.

У постанові від 16.04.2019 у справі №815/6698/17 Верховний Суд вказав, що відсутність на специфікаціях до контракту печатки фірми-відправника, відсутності печатки та підпису відповідальної особи на інвойсі, за наявності інших належних та достатніх доказів, не вказують на їх недійсність, та не впливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Отже, суд зазначає, що відсутність підпису на поданому для здійснення митного контролю й оформлення товарів рахунку (іnvoice), складеному нерезидентом, не є невідповідністю в поданих до митного оформлення документах, а відтак не є підставою для відмови в митному оформленні товарів за першим методом.

Крім того, суд зазначає, що оскільки рахунок формується в односторонньому порядку на підставі двостороннього контракту, який підписаний обома сторонами, тому підписання одностороннього рахунку фактури лише продавцем не впливає на формування митної вартості товару.

Також не заслуговує на увагу посилання відповідача у спірних рішеннях на те, що номер розрахункового рахунку перевізника у рахунку на перевезення не відповідає розрахунковому рахунку перевізника згідного договору на перевезення, оскільки ця обставина не впливає на визначення митної вартості товарів, в той час, як послуги на перевезення товарів підтверджуються належними доказами, наявними у матеріалах справи.

Крім того, відповідачем не обґрунтовано, яким чином вказані недоліки впливають на визначення митної вартості товару, враховуючи те, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для її визначення.

Стосовно доводів відповідача про те, що довідка про транспортні витрати видана польським перевізником на українській мові та без підпису уповноваженої особи, що ставить під сумнів достовірність даного документа, то суд вважає їх безпідставними, оскільки на підтвердження транспортних витрат надавалась, зокрема, калькуляція транспортних витрат від 08.07.2024, що підтверджує витрати на перевезення вантажу по маршруту Польща-Україна, на умовах FCA від Okszow-Kolonia (Польща) до п/п Ягодин (Україна), що склали 3000,00 злотих, а саме:

1) DAWIKA по маршруту Польща-Україна, на умовах FCA від Okszow-Kolonia (Польща) до п/п Ягодин (Україна) 510,00 злотих;

2) AVPROGRES по маршруту Польща-Україна, на умовах FCA від Okszow-Kolonia (Польща) до п/п Ягодин (Україна) 2 490 злотих;

Крім того, калькуляція транспортних витрат від 08.07.2024 №б/н містить печатку перевізника компанії ADMAR, числове значення вартості транспортних витрат відповідає аналогічним відомостям, вказаних у рахунку. Видача довідки про транспортні витрати польським перевізником на українській мові не є невідповідністю в поданих до митного оформлення документах, а відтак не є підставою для відмови в митному оформленні товарів за першим методом.

Щодо розбіжності у різній вартості товару у митній декларації країни експорту та загальній фактурній вартості товарів згідно з рішення про коригування митної вартості товарів від 09.07.2024 №UA205030/2024/000043/2, суд зауважує настпуне.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажем митного оформлення в країні відправлення та є документом, що підтверджує вивезення продукту, створеного або реалізованого в Європейському Союзі (ЄЕС).

Як зазначено у листі Європейської Комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення від 27.03.2008, експортна декларація не є «власністю» імпортера, але належить експортерові та митним органами країни експорту. Відповідно до міжнародних митних стандартів, транспортні документи та/або інвойси, але не експортна декларація, мають бути представлені імпортером для підтвердження та перевірки митної декларації. Ці документи містять достатню інформацію, наприклад країна відправлення/призначення, вартість, тощо.

Не передбачено надання експортної декларації і статтею 53 МК України як документа, який підтверджує митну вартість товарів.

Водночас, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Проте, рахунок-фактура - це комерційний документ, який відображає продаж товару або надання певної послуги. Рахунок-фактура є підтвердженням будь-якої комерційної операції. Оскільки рахунок-фактури повинен містити перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити, то саме рахунок-фактура, наданий товариством, є документом, який вказує вартість ввезеного товару та дозволяє такий ідентифікувати, містить інформацію про дату продажу, назву ввезених товарів, назви та реквізити фірм продавця і покупця, скріплений печаткою та підписом представника продавця.

З цього приводу Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020 справа №260/718/19; від 27.04.2020 справа №140/804/19). Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанова від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, постанова від 25.02.2021 у справі №810/3295/17).

Таким чином, Волинська митниця належним чином не обґрунтувала числове значення скоригованої ним митної вартості товару. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати іншої митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару слід наводити пояснення щодо зроблених коригувань, та зробити порівняльний аналіз, чи з точно такими ж характеристиками товар ввозився на митну територію України за митною декларацією, що наведена представниками митниці.

Кожна зовнішньоекономічна операція містить свої унікальні умови, сторони вправі впроваджувати систему знижок та дисконтів, що надає право ввозити товар на митну територію України за нижчою вартістю. Для надання будь-якому товару визначення «аналогічний» слід провести деталізацію та навести співставлення по певний категорія, зокрема, розмір ввезений креветок, якість, країна походження, наявність глазурі, чи її відсутність, тощо. Зі сторони Волинської митниці жодної перелічених вимог виконано не було.

Стосовно тверджень митного органу про ненадання заявок про перевезення, то суд зауважує, що заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе перевізником зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів. Отже, заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що частина друга статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Серед вказаного переліку відсутня необхідність надавати контролюючому органу будь-які заявки.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що при подані МД №24UA36U2 від 08.07.2024 серед переліку поданих документів додана заявка №060724 від 06.07.2024, що свідчить про безпідставність даної розбіжності.

У свою чергу, суд зауважує, що декларантом позивача до кожної митної декларації було надано довідку про транспортні витрати, у якій передбачені всі істотні умови. Верховний Суд Касаційного адміністративного суду в рамках справи №804/16553/14, досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов Митного кодексу України та зазначив: «Суд зазначає, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів».

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 07.07.2023 у справі №803/718/17.

Стосовно розбіжності по рішенню про коригування митної вартості від 15.07.2024 №UA205140/2024/000196/2, суд зазначає наступне.

На підтвердження вартості транспортних витрат разом з МД №24UA70U3 від 12.07.2024 було подано довідку (калькуляцію) транспортних витрат від 12.07.2024.

У вказаній калькуляції ТзОВ «Лунар Трейд» повідомляє, що транспортно-експедиційні витрати до кордону України становлять: разом 9812 грн. (паливо-мастильні-3026 грн, відрядні водія - 3526 грн, оформлення експортних документів-3260). В т. ч. витрати на транспортування становлять - 4332 грн.

Якщо підсумувати ці витрати, то отримаємо 14144 грн усіх транспортно-експедиційних витрат до кордону України. Однак декларантом включено до митної вартості товару лише 4332 грн, інших витрат по транспортуванню в сумі 9812 грн не включено до митної вартості товару.

Суд зазначає, що документ «Калькуляція транспортних витрат», що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Документи, що подані для підтвердження витрат на транспортування не підтверджуються даними бухгалтерського обліку. Такі положення містяться у Правилах заповнення митних декларацій, що затверджені наказом Міністерства фінансів Україні №599 від 24.05.2012.

Як зауважує позивач, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань прослідковується, що одним з видів економічної діяльності ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД» є код КВЕД 49.41 (вантажний автомобільний транспорт). Цей клас включає: усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом: перевезення лісоматеріалів, перевезення великогабаритних вантажів, тощо.

Таким чином, при доставленні деяких поставок ТзОВ «ЛУНАР ТРЕЙД» використовував власні транспортні засобі, відтак, звільнявся від подачі будь-яких інших документів, що підтверджують вартість транспортування, окрім як, калькуляція транспортних витрат.

При ввезенні товарів на митну територію України товару № 1, товару №2, товару №3, товару №4, мало місце застосування умов FCA згідно правил ІНКОТЕРМС 2010.

Згідно з умовами FCA відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання із завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що декларантом правильно включено до митної вартості товару лише 4332 грн, оскільки він включив саме витрати на транспортування оцінюваних товарів.

Оскільки, позивач при доставленні деяких поставок використовував власні транспортні засоби, включення транспортно-експедиційних витрат не передбачено чинним законодавством.

Отже, відповідачем не обґрунтовано, яким чином вказані недоліки впливають на визначення митної вартості товару, враховуючи те, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для її визначення. СМR може бути джерелом відомостей про країну походження товару (частина дев`ята статті 43 МК України), про кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування (частина друга статті 191 МК України), про автотранспортний засіб комерційного призначення, що перевозить товари (частина друга статті 221 МК України). Проте, приписами МК України не передбачено, що СМR є джерелом відомостей про митну вартість товарів.

Відтак, до митного оформлення долучено документи, котрі в повній мірі підтверджували витрати на транспортування.

Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, безпідставно прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2, №UA205030/2024/000043/2; від 15.07.2024 №UA205030/2024/000196/2; від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2 не відповідають вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у них, крім номера та дати МД (МД №24UA36U2 від 08.07.2024, №24UA30U8 від 08.07.2024, №24UA70U3 від 12.07.2024, №24UA08U6 від 24.07.2024), на підставі яких здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у спірних випадках митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач через уповноваженого декларанта надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З позовної заяви вбачається, що різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом, становить 289445,63 грн, що є ціною позову; ставка судового збору за подання цього позову в електронній формі через систему «Електронний суд», що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору, становить 3 473,35 грн, який сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 20.01.2025 №2810 (а. с. 114).

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує такі положення КАС України та правові висновки Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах №640/3098/20 та №160/6762/21 відповідно, від 18.08.2022 у справі №540/2307/21.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15 міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа №815/1479/18), від 15.07.2020 (справа №640/10548/19), від 21.01.2021 (справа №280/2635/20), від 03.08.2022 (справа №280/4264/21).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі №520/6658/21).

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів, а саме попереднього орієнтовного розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу №09/01-1 від 09.01.2025, ордеру про надання правової допомоги серії АС №1123499, адвокат Крючкова О.Б. надала позивачу правову допомогу в сумі 12 000,00 грн.

Суд звертає увагу, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Суд, враховуючи складність справи (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду у цій категорії справ) та значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на заперечення представника відповідача обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в загальному розмірі 7 473,35 грн (з них: 3 473,35 грн - судовий збір, 4000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУНАР ТРЕЙД» (45606, Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиц Козацька, 2/4, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішень, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 09.07.2024 №UA205030/2024/000044/2, від 09.07.2024 №UA205030/2024/000043/2, від 15.07.2024 №UA205140/2024/000196/2, від 25.07.2024 №UA205030/2024/000055/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУНАР ТРЕЙД» судовий збір у розмірі 3 473 (три тисячі чотириста сімдесят три) гривні 35 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Лозовський