Справа № 420/3100/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3100/25
У Х В А Л А

21 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хлімоненкової М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

30.01.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому просить суд:

1.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01 січня 2025 року із застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , яка призначена з 18 жовтня 2023 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та нарахована без обмеження максимальним розміром на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 420/30687/23 (з урахуванням окремої ухвали від 03 вересня 2024 року),

2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2025 року ОСОБА_1 , перерахунок та виплату пенсії, призначеної з 18 жовтня 2023 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі №420/30687/23 (з урахуванням окремої ухвали від 03 вересня 2024 року), розмір якої перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, без застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, установлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" та без будь-яких інших обмежень, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 05.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

20.03.2025 ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить суд:

- зоборонити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області з дня винесення ухвали суду до набрання законної сили відповідним судовим рішенням обмеження пенсії ОСОБА_1 , яка призначена на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі №420/30687/23 без обмеження пенсії максимальним розміром, у тому числі установлених коефіцієнтів, передбачених пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, та з лютого 2025 року виплачувати її в розмірі 251 170,99 гривень,

- з огляду на попередні протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язати його здійснити доплату до пенсії ОСОБА_1 за січень та лютий 2025 року також без будь-яких обмежень установлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" в розмірі 251 170,99 гривень, з урахуванням вже отриманої виплати.

Обґрунтовуючи свою заяву позивач зазначає про протиправність дій відповідача, які виразились у проведенні перерахунку його пенсії з 01.01.2025 із застосуванням коефіцієнту 0,1 до відповідних сум перевищення, встановлених постановою КМ України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Щодо безпосередньої можливості обмеження пенсії максимальним розміром (встановлення коефіцієнтів до відповідних сум перевищення), заявник звертає увагу на ухвалу Верховного суду від 06.02.2025 у справі № 520/909/25 у якій Верховний суд зазначив, що він неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 30.08.2022 у справі № 440/994/20, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним. Також, ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у відкритті зразкової справи 200/116/25 за поданням судді Донецького окружного адміністративного суду - відмовлено. Колегія суддів звернула увагу, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо застосування норм Закону №2262-ХІІ у спорах, що стосуються обмеження максимального розміру пенсій. Зокрема, у постановах від 16 грудня 2021 року (справа №400/2085/19), 20 липня 2022 року (справа N0 340/2476/21), 25 липня 2022 року (справа №580/3451/21), 30 серпня 2022 року (справа N0 440/994/20), 17 березня 2023 року (справа №340/3144/21) та інших Верховний Суд встановив, що норми Закону N0 2262- ХІІ щодо призначення та перерахунку пенсій повинні тлумачитись із врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016. Таким чином, будь-яке обмеження максимального розміру пенсій є протиправним.

Як зауважує заявник, згідно з правовою позицією Конституційного Суду України «обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України» (абзац 10 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

На думку позивача, наведені ним у заяві ознаки протиправності рішення Головного управління щодо обмеження пенсії позивача з 01.01.2025 будь-якими коефіцієнтами являються переконливими та очевидними. Невжиття заходів щодо забезпечення позову істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду, адже в разі задоволення його позову у майбутньому Головним управлінням заборгованість по пенсійним виплатам, починаючи з 01 січня 2025 року не буде виплачена з дня вступу в силу рішення суду, а буде поставлена у загальнодержавну чергу, виплату якої, як вказується позивачем, він зможе отримати не менш ніж через 5 років, що не є ефективним захистом прав на власність (пенсію).

Позивач вважає, що ним доведено наявність порушень Головним управлінням вимог Конституції України, Законів України про пенсійне забезпечення, що вказують на ймовірне порушення його прав (свобод, інтересів) у вигляді безпідставного та протиправного обмеження пенсії, у зв`язку з чим, до Головного управління необхідно застосувати певний захід забезпечення позову.

Отже, за наведених обставин, виходячи з вимог п.2 ч.1 ст.150 КАС України, позивач вважає за необхідне заборонити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, з дня винесення ухвали суду до набрання законної сили відповідним судовим рішенням, обмеження його пенсії із застосуванням коефіцієнтів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та з лютого 2025 року виплачувати її в розмірі 251 170,99 грн, а також зобов`язати відповідача здійснити доплату до пенсії за січень, лютий 2025 року в розмірі 251 170,99 грн з урахуванням отриманих виплат.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

За приписами ч.1ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу вимог ч.1ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ч.2 ст.151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З системного аналізу приведених вище норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або ж очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем (заявником) та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Заява про забезпечення позову має бути достатнім чином обгрунтована, щоб суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених прав.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 80% сум грошового забезпечення.

За наданими позивачем до матеріалів справи документами, станом на 07.01.2025, до пенсійної виплати позивача входили такі складові: основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі: 200227,03, з урахуванням індексації: 201727,03, з урахуванням доплати: Індексація базового ОСНП 2024 (200227,03*0,0796) - 1500,00, в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 201727,03 50431,76, інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 гр. (з 01 по 30) 944,40, інвалід війни 2гр./при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 253153,19. З урахуванням максимального розміру остаточний розмір пенсії: 251170,99 .

Втім, як далі вказує позивач у своєму позові, на виконання постанови КМ України №1 від 03.01.2025, відповідач провів перерахунок його пенсії, у зв`язку із чим, станом на 16.01.2025, загальна сума призначеної пенсії становить 51560,30 грн.

Указаний перерахунок позивач вважає протиправним та оскаржує його у своєму позові, що розглядається у цій справі.

Детально ознайомившись зі змістом та обсягом позовних вимог, а також заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в частині вирішення питання щодо необхідності прийняття рішення про задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14 травня 2021 року у справі №320/3957/20, де зазначено, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин, які є підставами для забезпечення позову.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 640/1305/20, від 24 листопада 2020 року у справі № 640/9636/20.

В спірному випадку, проаналізувавши доводи заявника, судом не встановлено ознак неможливості захисту прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

Суд зауважує, що можливе настання негативних наслідків не є підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Надання оцінки правомірності дій відповідача щодо здійснення спірного перерахунку пенсії позивача з урахуванням вимог постанови КМ України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», у спірних правовідносинах можливо лише під час розгляду справи по суті заявлених вимог.

Сама ж лише незгода позивача із діями Головного управління ПФУ в Одеській області щодо виконання вимог указаної вище постанови КМ України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», поза розумним сумнівом, не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Оцінюючи зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи, суд враховує, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, яких воно стосується. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Забезпечення позову з підстав існування очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень може мати місце лише за умови, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Саме існування очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень не може бути єдиною підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії такого рішення, оскільки вказана ознака є лише передумовою для такого забезпечення та суд має брати її до уваги з урахуванням іншої підстави забезпечення позову невжиття таких заходів може істотно ускладнити / унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав / інтересів позивача.

Також щодо, визначеної позивачем у якості підстави для забезпечення позову, наявності ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення, суд зазначає, що в цьому випадку наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки за результатами з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Окрім того, суд зауважує, що позивачем заявлено позовну вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення перерахунку його пенсії відповідно до постанови КМ України від 03.01.2025 №1, на підставі якої його пенсійну виплату обмежено шляхом застосування коефіцієнтів пониження.

У такому випадку, застосування тих заходів забезпечення позову, які просить позивач, а саме, заборони обмеження пенсії шляхом застосування коефіцієнтів, передбачених п.1 постанови КМУ №1 від 03.01.2025 та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити доплату до пенсії у розмірі 251 170 грн з урахуванням проведених виплат, суд фактично без надання правової оцінки підставам для такого рішення, тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ч.1,5 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись с 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА