Справа № 240/8785/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/8785/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням суду від 19.03.2021, яке набрало законної сили, збов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платах (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Позивач подав заяву (вх. від 13.03.2025) в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.101-114), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області , щодо неналежного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду, а саме, не нарахування та не виплата підвищення до пенсії у розмірі у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), по справі №240/8785/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення суду у справі №240/8785/20, шляхом нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України «Про Державний бюджет України» у розмірі у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у розмірі 3200 гривень та виплату заборгованості по нарахованій пенсії в сумі 363871,95 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідно до рішення суду здійснило нарахування доплати до пенсії з 17.07.2018 року в сумі 363871,95 грн., але в подальшому виплату даної суми не здійснила та на чергу у виплаті не поставило; в період з 01.01.2025 по 28.02.2025 ПФУ взагалі не здійснило перерахунок та виплату вказаного у рішенні суду, підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України «Про Державний бюджет України» справа №240/8785/20, у розмірі визначеному ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» 3200 грн. (1600грн.*2).

Отже, позивач вважає, що відповідач вчиняє протиправну бездіяльність, яка полягає в тому, що на виконання рішення суду:

- відповідач нарахувавши позивачу кошти в сумі 363871,95 грн, їх виплату не здійснив та на чергу у виплаті не поставив;

- з 01.01.2025 відповідач не здійснює перерахунок та виплату вказаного підвищення до пенсії у розмірі 3200 грн.

Відповідач подав заперечення на заяву позивача (а.с.115-124).

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України та ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо посилання позивача, що відповідач нарахувавши позивачу кошти в сумі 363871,95 грн, їх виплату не здійснив та на чергу у виплаті не поставив, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу нарахована доплата за період з 17.07.2018 по 30.11.2024 в сумі 267071,95 грн (а.с. 122), з урахуванням суми переплати 98600 грн (а.с. 119); відповідачем заборгованість включена до підсистеми "Реєстр судових рішень" (а.с. 122).

Відповідно до постанови КМ України від 16.12.2020 № 1279, з наступними змінами, з 01.04.2022 здійснюється централізоване фінансування виплати пенсії, тобто фінансування виплати пенсії здійснюється Пенсійним фондом України, а не його територіальними органами.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, виплата нарахованих позивачу на виконання рішення суду коштів (заборгованості) вже залежить не від дій Головного управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області, а від фінансування відповідними органами для її здійснення.

Верховний Суд у постановах від 28 лютого 2019 року по справі №822/1080/17, від 13 червня 2018 року по справі №757/29541/14-а зазначив, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Таким чином дії відповідача вчинив всі необхідні дії на виконання рішення суду по нарахуванню та виплаті позивачу підвищення до пенсії за період з 17.07.2018 по 30.11.2024, а тому суд не вбачає протиправності дій (бездіяльності) відповідача щодо виконання рішення суду за вказаний період.

Щодо не здійснення з 01.01.2025 перерахунку та виплат підвищення до пенсії у розмірі 3200 грн.

З 01.01.2025 підвищення до пенсії згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, здійснюється з врахуванням положень статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059 (надалі Закон № 4059), постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2024 № 1524 «Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення» (далі ПКМУ № 1524).

Статтею 45 Закону № 4059 зокрема передбачено:

"Установити, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.

Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів."

В ПКМУ № 1524 зазначено:

1. Установити, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:

особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року."

Відповідно до відмітки в паспорті позивача (а.с.6), він був зареєстрований в зоні добровільного гарантованого відселення з 12.08.1998 по 28.01.2003 та з 01.07.2003, що свідчить про зміну місця проживання після 1 січня 1993 року.

Як вбачається з інформації, сформованої на виконання Протоколу інформаційного обміну Пенсійного фонду України та Державної міграційної служби України під час здійснення звірення відомостей про місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні добровільного гарантованого відселення (а.с.123), позивач зареєстрований в м. Овруч 10.02.2017.

Суд звертає увагу, що в наданої позивачем копії паспорта (а.с.6) відсутня інформація про реєстрацію його місця проживання в період з 01.07.2003 по 10.02.2017.

Вказане свідчить про те, що після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) позивач самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінив місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернувся на постійне місце проживання до цих зон, що виключає можливість встановити протиправність дій відповідача щодо не виплати позивачу з 01.01.2025 доплати в розмірі 2361 грн.

Таким чином суд вважає, що позивач не доказав, що позивач протиправно не здійснює йому з 01.01.2025 нарахування та виплату підвищення (доплати) до пенсії.

Враховуючи, що заявником не доведено, як то передбачено ч.1 ст. 77 КАС України, та обставина, що відповідачем протиправно станом на момент подачі заяви не виконується рішення суду, а судом за наслідками розгляду заяви не встановлено обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, заяву належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 383 КАС України, суд

ухвалив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Семенюк