Справа № 133/263/25
Суддя: Карнаух Н. П.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/263/25
Провадження № 2-а/132/19/25
Рішення

Іменем України

24 березня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Карнауха Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Янковської А.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування постанови № 166 від 21.06.2024 про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Калинівського районного суду Вінницької області 28.02.2025 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо скасування постанови № 166 від 21.06.2024 про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та із проханням закрити справу про адміністративне правопорушення.

І. Короткий зміст заявлених вимог.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою № 166 від 21.06.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено штраф в розмірі 17000 грн. Позивач вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно з таких підстав.

Відповідно до оскаржуваної постанови 28.05.2024 приблизно о 11 год. 00 хв. групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , та органу місцевого самоврядування, йому була вручена повістка про явку 29.05.2024 для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, на дату явки для уточнення облікових даних, 29.05.2024, ОСОБА_1 мав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , згідно якого він перебував на обліку в якості військовозобов`язаного в ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке він пред`явив особам, які вручали йому повістку, проте це не подіяло. Його військово-облікові дані з моменту отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного жодним чином не змінювались, а тому у відповідача не було жодних підстав для його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП під час складання протоколу №166 свідки залучені не були, відеозйомка не проводилась, посвідчення уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 пред`явлені не були.

Враховуючи це, позивач просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 матеріали вказаної позовної заяви передано для розгляду судді Калинівського районного суду Вінницької області Карнауху Н.П.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.03.2025 позивачу поновлено строк звернення до суду, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо скасування постанови № 166 від 21.06.2024 про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та відкрито провадження за цим позовом. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Зобов`язано відповідача надати суду на протязі 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, всі наявні матеріли, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно до постанови № 166 від 21.06.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На виконання вказаної ухвали до Калинівського районного суду Вінницької області з ІНФОРМАЦІЯ_3 із використанням електронної пошти 19.03.2025 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позову заперечив у зв`язку із необґрунтованістю вимог позивача. До цього відзиву відповідачем додано витребувані судом копії матеріалів: протоколу №567 від 17.06.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 ; розписки ОСОБА_1 від 28.05.2024 про отримання повістки про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 29.05.2024; постанови № 166 від 21.06.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн.

У вказаному відзиві, серед іншого, зазначено, що позивач ОСОБА_1 повістку про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 29.05.2024 отримав 28.05.2024 особисто згідно із його розпискою. Позивач не дотримався вимог закону, без поважних причин не з`явився до вказаного відділу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивача під час складання протоколу щодо нього повідомлено про його права та обов`язки, а також повідомлено про дату і час розгляду справи щодо нього в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 - на 10:30 год. 21.06.2024. На розгляд справи позивач не прибув, клопотань про його відкладення не подавав, у зв`язку з чим щодо нього винесено оскаржувану постанову.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивачу ОСОБА_1 28.05.2024 приблизно о 11 год. 00 хв. групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 вручено повістку про необхідність його явки на 09:00 год. 29.05.2024 до вказаного відділу для уточнення військово-облікових даних (а.с. 43).

У вказаний в повістці час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, документів про поважність причин його неявки не надав. У зв`язку з цим відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол № 166 від 17.06.2024 про адміністративне правопорушення. У цьому протоколі міститься підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що їй роз`яснено її права та обов`язки і повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10:30 год. 21.06.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також у вказаному протоколі в графі «Пояснення і зауваження до протоколу особи, яка притягається до відповідальності» міститься рукописний запис такого змісту: «Не зміг прийти до ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував на роботі в м. Києві, але за першої нагоди прийшов сам до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с. 42).

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , яким за наслідками розгляду винесено постанову № 166 від 21.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (а.с. 8, 43-44).

Згідно із цією постановою ОСОБА_1 на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_3 з`явився.

IV. Позиція суду.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 8 ст. 263 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 269, ст. 286 КАС України у адміністративних справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно статті 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2024 уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , працівником Збройних сил України ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 166 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який був розглянутий начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , за наслідками розгляду ним було винесено постанову № 166 від 21.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, ОСОБА_1 під час складення щодо нього вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не оспорював, у своїх письмових поясненнях щодо суті правопорушення зазначив, що не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки перебував на роботі в місті Києві, проте жодних документів на підтвердження цієї обставини не надав.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні настав з 17.03.2014, з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, та діє до теперішнього часу.

За змістом частин 1-3 статті 1, статті 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно із п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» встановлено, що громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із положеннями п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідно до положень частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Частиною 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України відповідно до частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 30.12.2022 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 1487 (далі - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із п. 4 Порядку № 1487 завданнями військового обліку є: утворення військового резерву людських ресурсів, накопичення військово-навчених людських ресурсів, необхідних для укомплектування Збройних Сил, інших військових формувань у мирний час та в особливий період; проведення аналізу кількісного складу та якісного стану призовників, військовозобов`язаних та резервістів для їх ефективного використання в інтересах оборони та національної безпеки держави; своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Абзацом 3 пункту 16 Порядку № 1487 встановлено, що персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Пунктом 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Згідно із пунктом 2 частини 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку № 1487, передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210 КУпАП, є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, зокрема, їх неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин в особливий період.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта, суб`єктивну сторону.

Вивчивши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що відповідач довів суду належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 скоїв порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, а тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його 21.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, а тому, позов не підлягає задоволенню.

При цьому суд бере до уваги те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09.12.1994 у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена посадовою особою в межах наданих їй законом повноважень, викладені в ній висновки відповідають фактичним обставинам, із дотриманням принципу пропорційності, а тому, вона є законною, скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 245, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 242-246, 268-271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування постанови №166 від 21 червня 2024 року про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 24.03.2025.

Учасники процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Суддя Н.П. Карнаух