Справа № 420/16716/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/16716/23

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

08.02.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати грошового забезпечення із розрахунку: оклад за військовим званням «полковник», посадовий оклад, визначений за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», надбавки за вислугу років за період з 25 лютого 2022 року по 27 червня 2022 року;

зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплати грошове забезпечення із розрахунку: оклад за військовим званням «полковник», посадовий оклад, визначений за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», надбавки за вислугу років за період з 25 лютого 2022 року по 27 червня 2022 року;

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 року по 27.06.2022 року;

зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 року по 27.06.2022 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач, після призову на військову службу по мобілізації, за наказом від 25.02.2022 року №87-ОС був зарахований у розпорядження НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ). З липня 2022 року позивач виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення на підставі наказу від 12.07.2022 року №198-ОС.

Однак, з моменту зарахування до особового складу прикордонного загону позивач не одержував грошове забезпечення, передбачене Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, та додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що не здійснення нарахування і виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідає положенням пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, адже позивач у спірному періоді був відсутній на службі без поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року №558, грошове забезпечення, у тому числі осіб офіцерського складу, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період, виплачується з моменту зарахування до списків особового складу органу Держприкордонної служби. При цьому, у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню приписи Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, оскільки цей акт не регулює умови нарахування і виплати грошового забезпечення особового складу органу Держприкордонної служби.

Акцентуючи увагу на тому, що у спірному періоді позивач виконував покладені на нього службові обов`язки та завдання, будь-які рішення про притягнення його дисциплінарної відповідальності або про зупинення виплати грошового забезпечення у відношенні позивача не приймались, апелянт наполягає на обґрунтованості адміністративного позову та наявності підстав для його задоволення у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) у визначений апеляційним судом строк не надійшов.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, наказом від 25.02.2022 року №87-ОС на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 року «Про загальну мобілізацію» полковник ОСОБА_1 , призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований у розпорядження НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Наказом НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) від 12.07.2022 року №198-ОС полковник ОСОБА_1 , який вибуває для подальшого проходження служби у розпорядження начальника НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення з 13 липня 2022 року. Підстава: наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.07.2022 року №182-ОС.

17.05.2023 позивач звернувся до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив:

нарахувати і виплатити грошове забезпечення за період з 25.02.2022 року по 30.06.2022 року;

нарахувати і виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, за період з 25.02.2022 року по 30.06.2022 року.

Розглянувши звернення, відповідач у задоволенні вказаних вимог відмовив, про що повідомив у листі від 29.05.2023 року №11/Ч-110-92.

Так, прикордонна служба зазначила, що грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям, які проходять військову службу та виконують свої обов`язки. Оскільки місцезнаходження позивача за вказаний період було невідоме, відповідач вказав на відсутність правових підстав для нарахування грошового забезпечення, у тому числі додаткової винагороди.

Одночасно, прикордонна служба повідомила, що з приводу відсутності позивача в складі підрозділів після виходу на запасні заздалегідь підготовлені позиції, задля перевірки стану та наявності особового складу, перегрупування, приведення органу охорони державного кордону до боєздатного стану та вжиття заходів спільно зі Збройними Силами України щодо забезпечення національної безпеки і оборони та надання відсічі агресору та для всебічного встановлення причинно-наслідкових подій, начальником НОМЕР_1 Прикордонного загону призначено службове розслідування.

Також, за результатом службового розслідування, призначеного на підставі наказу №789-АГ за фактом неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону, складено висновок про встановлений факт неналежного виконання позивачем вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 1 Закону України «Про оборону України», статей 11, 12, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилось в неналежному виконанні службових обов`язків, а саме: неприбутті до місць тимчасової дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ); одноосібному прийнятті рішення знаходитись за межами НОМЕР_1 прикордонного загону та перебуванні на тимчасово окупованій території України; невжитті жодних дієвих заходів з пошуку можливості виходу на підконтрольну територію України та приєднання до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) для подальшого виконання військового обов`язку з відбиття збройного нападу російських окупаційних військ; невиконанні службових обов`язків протягом тривалого терміну з 25.02.2022 по 26.06.2022.

Комісія за результатами службового розслідування висновувала, що позивач, будучи призваним 25.02.2022 на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахованим в розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, без погодження з керівництвом, з власних і особистих інтересів, жодними чином не пов`язаних з захистом Батьківщини, самовільно прийняв рішення не прибути до місця тимчасової дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону, в період з 25.02.2022 по 26.06.2022 службові обов`язки не виконував. Разом з цим у позивача була реальна можливість безпечно прибути до тимчасового місця дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону, оскільки перебував у АДРЕСА_1 , який офіційно був окупований російськими військами лише 01.03.2022, проте останній з невідомих причин цією можливістю не скористався, жодних дієвих заходів у пошуку можливості виходу на підконтрольну територію України позивач не вживав.

Наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 13.06.2023 №945-АГ, за неналежне виконання вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 1 Закону України «Про оборону України», статей 11, 12, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилось в неналежному виконанні службових обов`язків, а саме: неприбутті до місць тимчасової дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ); одноосібному прийнятті рішення знаходитись за межами НОМЕР_1 прикордонного загону та перебуванні на тимчасово окупованій території України; невжитті жодних дієвих заходів з пошуку можливості виходу на підконтрольну територію України та приєднання до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) для подальшого виконання військового обов`язку з відбиття збройного нападу російських окупаційних військ; невиконанні службових обов`язків протягом тривалого терміну з 25.02.2022 по 26.06.2022, вирішено направити копії матеріалів службового розслідування начальнику НОМЕР_3 прикордонного загону з метою розгляду питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Отже, як свідчать обставини справи, у період з 25.02.2022 по 26.06.2022 позивачеві не здійснювалось нарахування та виплата грошового забезпечення, у тому числі додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, у зв`язку з відсутністю останнього в місцях тимчасової дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону та невиконання ним службових обов`язків.

Нарахування позивачеві грошового забезпечення відбулось з 27.06.2022 після повернення позивача до місця дислокації військової частини.

Посилаючись на порушення своїх прав та інтересів на належне грошове забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», зокрема, затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2.

Пунктом 3 Постанови №704 визначено здійснювати виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

07.06.2018 року Міністерством оборони України видано наказ №260, яким затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

У преамбулі цього наказу перебачено, що цей Порядок затверджений відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 1 розділу І Порядку №260 передбачено, що ним визначається механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Цей Порядок розроблено, зокрема, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Дія цього Порядку (крім розділів II, V, VI, IX, XII, XVI-XXIV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року №558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби.

У пунктах 2, 5 Інструкції №558 передбачено, що у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається, ураховуючи кількість календарних днів у цьому місяці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції №558 з дня зарахування до списків особового складу органу Держприкордонслужби оклади за військовими званнями виплачуються, зокрема, особам офіцерського складу, прийнятим на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, а також призваним на військову службу за призовом або на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Особам офіцерського складу, призваним на військову службу за призовом або на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також прийнятим у встановленому порядку на військову службу за контрактом до Держприкордонслужби з інших військових формувань та правоохоронних органів, з дня зарахування до списків особового складу органу Держприкордонслужби і до дня, з якого вони приступили до виконання обов`язків за посадами, виплачується посадовий оклад, визначений за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови №704.

Згідно пункту 3 глави 1 розділу ІІІ Інструкції №558 днем початку служби для обчислення вислуги років для виплати військовослужбовцям надбавки за вислугу років вважається, зокрема, для осіб офіцерського складу, призваних із запасу, - день прибуття до військового комісаріату для відправлення до органу Держприкордонслужби - до 21 травня 2006 року, після цієї дати - день зарахування до списків особового складу.

Також, слід враховувати, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації введено на всій території України воєнний стан з 5:30 год. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Передбачено, що вказана постанова набирає чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Повертаючись до обставин справи, у період з 25.02.2022 року по 27.06.2022 року позивач не проходив військову службу за місцем дислокації НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ). Зазначені обставини учасниками справи не заперечуються та не оспорюються.

Доводи позивача про те, що, незважаючи на неприбуття у місце дислокації військової частини, він продовжував функціональні обов`язки не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, адже будь-яких офіційних розпоряджень (наказів) стосовно залишення на не підконтрольній території йому не видавалось.

Не встановлення в діях позивача складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження згідно представленої під час апеляційного розгляду постанови від 30.06.2024 року на порядок нарахування і виплати грошового забезпечення у період відсутності військовослужбовця за місцем дислокації військової частини не впливає.

Виходячи з положень пункту 15 розділу І Порядку №260, який підлягає застосуванню у спірному випадку, а також ту обставину, що залишення позивача не за місцем дислокації військової частини відбулось з його власної ініціативи, тобто за відсутності офіційних наказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для нарахування і виплати позивачеві грошового забезпечення, у тому числі додаткової винагороди згідно Постанови №168, за період відсутності на службі без поважних.

Як правильно визначив суд першої інстанції, відсутність позивача добу та більше на службі є окремою, самостійною та відмінною від самовільного залишення служби/дезертирства підставою для невиплати грошового забезпечення.

Також, позивачем не обґрунтовано клопотання про витребування додаткових доказів, а також яким чином підлягають спростуванню висновки відповідача на підставі добових відомостей прикордонної служби та документи (зведення) про обстановку на ділянці прикордонного загону. При цьому, матеріали адміністративної справи та обставини, що визнаються учасниками, дають можливість повною мірою з`ясувати обставини справи та надати цим обставинам правову оцінку.

Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв