Справа № 580/10889/24
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року справа № 580/10889/24
м. Черкаси
16 годин 42 хвилин

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Орленко В.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Левчук С.В.,

представників позивача: Слободянюка А.І. (згідно ордеру від 21.10.2024 серії СА №1100836); Боровика В.П. (згідно довіреності від 05.09.2024 №5981),

представників відповідача: Кострової Д.А. (згідно виписки ЄДР); Ромашка В.Є. (згідно виписки ЄДР),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича 76, м. Черкаси, 18007, ) про визнання протиправним та скасування індивідуальних актів,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 представник позивача, адвокат Слободянюк А.І. згідно ордеру від 21.10.2024 серії СА №110836 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 10.09.2024 №UA22 за підписом начальника Черкаської митниці та податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 10.09.2024 №23 за підписом начальника Черкаської митниці.

Ухвалою суду від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що митна вартість транспортного засобу AUDI Q7 ввезено ним громадянином України за МД від 15.02.2022 №UA101020/2022/006006 на підставі рахунку від 03.02.2022 №00086, виданого SODERORTS BILCENTER AB згідно з яким вказаний автомобіль продано позивачу за ціною 15000 шведських крон, тому твердження відповідача про заниження митної вартості є безпідставними.

Крім того, зазначає, що відповідачем не доведено належними доказами обставин того, що наданий рахунок-фактура від 04.02.2020 №375, який містив іншу вартість ТЗ у сумі 315796,00 SEK (шведських крон), підтверджений банківською оплатою протягом терміну його дії та виставлений належним власником ТЗ.

За твердженням позивача, у період з 02.04. - 10.04.2022 шведська компанія АТ R-G TRANSPORT не являлася власником ТЗ, оскільки стала власником лише 11.04.2022, тому не могла розпоряджатися ТЗ та не могла виставляти рахунок-фактуру від 04.02.2022 №375 за ціною 315796 шведських крон.

Позивач ставить під сумнів засвідчену копію рахунку-фактурі від 04.02.2020 №375, що наявна у відповідача без офіційного перекладу у нижньому правому куті відсутній підпис ОСОБА_1 та штампи будь-якої митниці.

За твердженням позивача, шведські митні органи одержали інформацію з бізнесової системи продавців у зв`язку із чим не в змозі завірити дані як автентичні. На підставі наведеного позивач вважає, що відповідач не надав доказів наявності обґрунтованої підозри у правильності визначення митної вартості товару за ціною зазначеної у рахунку-фактури від 03.02.2022 №00086 та безпідставно визначив іншу митну вартість товару, що слугувало підставою для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 1 ч. 3 ст. 345, п. 2 ч. 2 ст. 352 МК України та на підставі наказу Черкаської митниці від 16.07.2024 № 109 Черкаською митницею проведено документальну невиїзну перевірку громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 15.02.2022 № UA101020/2022/006006.

За результатами перевірки, проведеної в рамках адміністративної допомоги за запитом Черкаської митниці до компетентних органів Королівства Швеція, встановлено, що продаж товару «Автомобіль легковий марки «AUDI Q7» (номер кузова: НОМЕР_2 , рік виготовлення 2017) на території Королівства Швеції здійснено на підставі рахунку від №375 від 04.02.2022. Згідно зазначеного рахунку, вказаний транспортний засіб продано « НОМЕР_3 » (продавець) громадянину України ОСОБА_1 (покупець) за ціною 315796,00 SEK (шведських крон).

За результатами аналізу вищеперерахованої інформації та документів, встановлено, що під час митного оформлення автомобіля «AUDI Q7» (рік виготовлення 2017, VIN: НОМЕР_2 ) за МД від 15.02.2022 №UA101020/2022/006006 декларантом, громадянином України ОСОБА_1 , заявлено недостовірні відомості щодо митної вартості вищевказаного товару, а також ціни, яка необхідна для визначення його митної вартості.

Вказане стало підставою для заниження податкового зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 150819,59 грн, в тому числі, ввізного мита 47131,12 грн, податку на додану вартість 103688,47 грн.

Ухвалою суду від 09.01.2025 постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 29.01.2025 - протокольною ухвалою оголошено перерву до 07.02.2025 - на 25.02.2025 - повістками про виклик призначене судове засідання на 05.03.2025 - протокольною ухвалою закрите підготовче провадження у справі, призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 06.03.2025 - протокольною ухвалою оголошено перерву на 13.03.2025.

На підставі зазначеного відповідач вважає, що оскаржені рішення прийняті правомірно та скасуванню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягав на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

13.03.2025 представники позивача у судовому засідання підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, з підстав наведений у позові. Представники відповідача у задоволенні адміністративного позову просили відмовити, з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Із наявних у матеріалів справи доказів судом встановлено, що на підставі наказу Черкаської митниці від 16.07.2024 №109 посадовими особами останньої проведено документальну невиїзну перевірку громадянина України ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 15.02.2022 №UA101020/2022/006006.

Перевіркою встановлено наступні обставини:

1) дані рахунку від 04.02.2022 №375 ідентифікуються з відомостями рахунку від 03.02.2022 №00086 та документами поданими під час митного оформле транспортного засобу «AUDI Q7» за МД від 15.02.2022 №UA101020/2022/006006 за: назвою марки автомобілю легкового «AUDI», модель «Q7»; реєстраційним номером іноземної держави «MGE 254»; номером кузова «VIN: НОМЕР_2 »; покупцем транспортного засобу є громадянин України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4 , Черкаська область, Україна);

2) згідно з відомостями рахунку від 04.02.2022 №375, вартість транспортного складає 315 796,00 SEK (шведських крон);

3) згідно з відомостями рахунку в 03.02.2022 №00086, транспортний засіб Q7», було продано «SKARPNACKS SKADECENTER PLAT OCH LACK AB» громадянину України ОСОБА_3 за ціною 150000 SEK (шведських крон).

За результатами перевірки складено акт №8/24/7.27-19/ від 14.08.2024, яким зафіксовано порушення позивачем:

- п. 2 ч. 2 ст.52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, в частині заявлення точних відомостей про товари, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

- п. 190.1 ст.190 ПК України, в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 150819,59 грн, в тому числі ввізне мито 47131,12 грн, податок на додану вартість 103688,47 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: від10.09.2024 №UA22, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами за митною декларацією від 15.02.2022 №UA101020/2022/006006 у сумі 47131,12 грн; від 10.09.2024 №UA23, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами за митною декларацією від 15.02.2022 №UA101020/2022/006006 у сумі 129610,59 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням 103688,47 грн та за штрафними санкціями 25922,12 грн.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Митним кодексом України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 345 Митного кодексу України (надалі МК України) митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Пунктом 2 частини 2 статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, серед іншого, направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Частиною 6 статті 345 МК України передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

За змістом частини 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

З моменту прийняття митним органом митної декларації, вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації (частини 8, 13 статті 264 МК України).

У відповідності до підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (надалі ПК України) об`єктом оподаткування платників податків є ввезення товарів на митну територію України.

Згідно положень пункту 187.8 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У відповідності вимог статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать транспортні засоби для перевезення вантажів. Залежно від строку їх використання встановлені різні ставки акцизного податку, що стягуються при імпорті.

Також операції з ввезення (пересилання) товарів на митну територію України є об`єктами обкладанням податком на додану вартість. Базою обкладення ПДВ є контрактна (фактурна) вартість товару. Крім того, до бази оподаткування ПДВ входять ввізне мито, додатковий імпортний збір та акцизний податок.

Пунктом 4 частини 5 статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Як встановлено пунктом 54.4 статті 54 ПК України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

При цьому, у пункті 54.3.6. статті 54 ПК України зазначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, серед іншого, результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У відповідності пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1,54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З аналізу вищезазначених положень митного та податкового законодавства слідує, що декларант або уповноважена ним особа, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів з моменту прийняття митним органом митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей зазначених в ній, в тому числі щодо достовірності даних про заявлену митну вартість такого транспортного засобу.

Митному органу надано повноваження щодо самостійного визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків, у разі надходження інформації, яка свідчить про недостовірність заявлених відомостей про митну вартість товару.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом із матеріалів справи встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 в зоні діяльності Житомирської митниці, в митному режимі імпорт за митною декларацією від 15.02.2022 № UA101020/2022/006006 задекларовано товар « 1. Автомобіль легковий, що був у використанні. Марка: AUDI; модель: Q7; номер кузова: НОМЕР_2 ; тип двигуна: дизель; об`єм двигуна: 2967 см. куб.; номер двигуна: CJTC; календарний рік виготовлення: 2017; модельний рік виготовлення: 2017; дата першої реєстрації: 28.03.2017; кузов: універсал; загальна кількість місць - 7; колір кузова: білий; колісна формула: 4х4; призначення: пасажирський. Країна виробництва:«DE» у товарній підкатегорії згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД).

Для товарів, що класифікуються у товарній підкатегорії , Законом України від 03.07.2020 року № 674-VII "Про Митний тариф України" встановлені ставки ввізного мита: повна - 10%, пільгова - 10%.

Відповідно до інформації, наявної в МД від15.02.2022 №UA101020/2022/006006 декларантом було заявлено наступні відомості:

- у графі 15 «Країна відправлення/експорту»: SE (Швеція);

- у графі 34 «Країна походження»: DE (Німеччина).

- у графі 36 МД «Преференції»: 000/000/000 (преференціями не користувався).

В наведеній декларації позивач вказав митну вартість транспортного засобу, визначену на підставі рахунку від 03.02.2022 №00086 виданого «SKODERORTS BILCENTER AB» у сумі 15000 шведських крон.

Заперечуючи митну вартість наведену позивачем, відповідач посилається на наявність рахунку №375 від 04.02.2020 виданого «R-G TRANSPORT AB» в якому вартість цього самого транспортного засобу вказана в сумі 315796 шведських крон.

Відповідно до встановлених в ході судового розгляду спору обставин, електронна копія вказаного рахунку №375 від 04.02.2020 надана до Черкаської митниці листом Житомирською митницею від 04.10.2022 №7.19-1/19/7.27/5601 (вх. Черкаської митниці від 04.10.2022 №3838/7) відповідно до інформації зазначеної в листі митної адміністрації Королавства Швеція від 20.09.2022 №UTR 2022-267 на запит направлений відповідно до листа Житомирської митниці від 13.05.2022 №7.19-2/15/4/2897 стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких здійснено митне оформлення вказаного ТЗ.

Згідно пояснень відповідача інформація від митних органів Королівства Швеції отримана відповідно до вимог Протоколу ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифіковану Законом України від 16.09.2014 №1678-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Законом України від 16.09.2014 №1678-VII сторони домовились, що адміністративне співробітництво є важливим для реалізації та контролю преференційного режиму, наданого відповідно до цієї Глави, та підкреслюють свої зобов`язання боротися з незаконними діями та шахрайством в митних питаннях, пов`язаних з імпортом, експортом, транзитом товарів та їх розміщенням під будь-яким іншим митним режимом або процедурою, зокрема заходи заборони, обмеження або контролю.

Відповідач покликається на те, що позивачем, на підставі листа уповноважених органів Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR20223-27 вказано про недостовірні відомості щодо вартості ТЗ у контракті та на підтвердження зазначеного міститься посилання на рахунок-фактуру від 04.02.2020 №375, згідно якого вартість вказаного транспортного засобу складає 315 796,00 SEK (шведських крон).

При цьому, суд зазначає, шо вказаний довод не знайшов свого документального підтвердження, а саме факт оплати позивачем рахунку-фактури від 04.02.2020 №375 у сумі 315 796,00 SEK (шведських крон).

Суд бере до уваги доводи позивача, що рахунок-фактура від 04.02.2020 №375 не був підтверджений банківськими платіжними документами щодо його оплати, які містять реквізити з ідентифікацією сплаченого товару згідно вимогами п. 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митні вартості, що подається у випадках, визначених у частинах тятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунот проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено. банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності. інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспорта (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, рахунок-фактура від 04.02.2020 №375 може вважатися дійсним лише у випадку, якщо він оплачений і цьому є банківські платіжні документи, ці слугують підтвердженням фактичної оплати, з ідентифікацією даних про здійснення такої операції.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту здійснення позивачем фактичної оплати за рахунком-фактурою від 04.02.2020 №375.

Крім того, рахунок-фактура від 04.02.2020 №375 в розмірі 315 796,00 SEK (шведських крон) мав термін дії (до 04.02.2020), після спливу якого не міг вважатися первинним документом та братися до уваги, у випадку непідтвердження здійснення оплати такого рахунку та закінчення терміну його дії.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що рахунок-фактуру №00086 від 03.02.2022 визнано неправомірним та/абонедійсним, скасованим в установленому законом порядку, зазначені обставини також не знайшли свого підтвердження у відповіді митних органів Королівства Швеції.

Суд зазначає, що у рахунку-фактурі №00086 від 03.02.2022 у нижньому правому куті міститься підпис ОСОБА_1 , а також містяться штампи Волинської та Житомирської митниці.

Варто зазначити, що відповідачем не спростовано обставин того, що на час виставлення рахунку-фактури №00086 від 03.02.2022, право власності на автомобіль належать шведській компанії «SODERORTS BILCENTER AB», яка являлася власником якого та яка мала право виставляти рахунки-фактури та продавати вказаний автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 04.02.2022, яка підтверджує право власності швецької компанії «SODERORTS BILCENTER AB» на ТЗ, а також відомості про реквізити вказаної фірми вказані у першій колонці першої графи нижнього лівого кута рахунку-фактури №00086 від 03.02.2022.

Суд звертає увагу, що документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару та під час проведення перевірки у повній мірі усувають сумніви митниці у митній вартості імпортованого транспортного засобу, заявленого до митного оформлення згідно митної декларації за визначенням митної вартості - згідно рахунку-фактури від 03.02.2022 №00086.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість транспортного засобу відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду наданими до митної декларації та наданими митному органу під час перевірки доказами, однак відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

Позивачем надані для митного оформлення товару документи, що містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості транспортного засобу саме за ціною згідно рахунку -фактури від 03.02.2022 №00086 у сумі 150000 SEK.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Черкаської митниці від 10.09.2024 №UA22, №UA23.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що представник позивача подав до суду заяву, в якій повідомив суд, що у зв`язку з розглядом справи позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 28000 грн та зазначив, що докази на підтвердження понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

Зважаючи на відсутність поданих представником позивача доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, та наявність права їх подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому судом не вирішується питання про розподіл судових витрат в цій частині на дату ухвалення рішення.

Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Р) від 10.09.2024 №UA22.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Р) від 10.09.2024 №UA23.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича 76, м. Черкаси, 18007, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію рішення направити учасникам справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Черкаська митниця (вул. Остафія Дашковича 76, м. Черкаси, 18007, ).

Судове рішення складене 24.03.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО