Справа № 420/14597/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 березня 2025 року

м. Київ

справа №420/14597/23

адміністративне провадження №К/990/9207/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Соколова В.М, Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу адвоката Шаркової Наталі Робертівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в особі Управління стратегічних розслідувань в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 27 травня 2023 року №0304 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 11 вересня 2020 року, виданого громадянину Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській областi вiд 27 травня 2023 року №0271 про скасування посвідки на постійне проживання від 18 вересня 2020 року № НОМЕР_1 , виданої громадянину Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в особі Управління стратегічних розслідувань в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішень - повернуто особі, яка її подала.

03 березня 2025 року адвокат Шаркова Наталя Робертівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , повторно через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з приписами частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову 18 квітня 2024 року, а цю касаційну скаргу направлено через підсистему «Електронний суд» лише 03 березня 2025 року (майже через 11 місяців), тобто з пропуском, передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Разом із касаційною скаргою скаржником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

У вищезазначеній заяві скаржник зазначає, що вперше касаційну скаргу було подано ОСОБА_3 через його представника адвоката Шкодіну Л.В. в межах встановленого законодавством строку на касаційне оскарження. Вказує, що текст касаційної скарги, яка була подана в межах встановленого строку, було складено адвокатом Шкодіною Л.В., оскільки ОСОБА_2 не володіє українською мовою та після надсилання до Верховного Суду указаної касаційної скарги адвокат Шкодіна Л.В. повідомила ОСОБА_1 про те, що розгляд скарги буде тривати не менше одного року і що вона проінформує його про результати. Після цього адвокат Шкодіна Л.В. перестала відповідати на дзвінки позивача.

Скаржник зазначає, що задля з`ясування обставин щодо розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 30 січня 2025 року звернувся до адвоката Шаркової Н.Р., яка повідомила його, що ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2024 року касаційну скаргу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в особі Управління стратегічних розслідувань в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішень, повернуто особі, яка її подала.

Роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Скаржник зазначає, що указану ухвалу Верховного Суду разом з матеріалами повернутої касаційної скарги ОСОБА_2 не отримував, оскільки не проживає і ніколи не проживав за вказаною в касаційній скарзі адресою, оскільки будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є гуртожитком, в якому немає умов для проживання сімей.

ОСОБА_4 не відомо, чому адвокат, яка готувала первісну касаційну скаргу, не вказала у скарзі адресу, за якою він фактично проживає зі своєю дружиною, а також не вказала номер його телефону, за яким він би міг отримати смс-повідомлення від Укрпошти про надходження на його ім`я поштового відправлення з Верховного Суду.

З метою повторного звернення з касаційною скаргою ОСОБА_3 невідкладно після того, як дізнався про ухвалу Верховного Суду від 09 липня 2024 року, а саме 30 січня 2025 року, було укладено договір про надання правової допомоги із адвокатом Шарковою Н.Р., яка 31 січня 2025 року через «Електронний суд» подала до Одеського окружного адміністративного суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

Доступ до матеріалів справи було надано адвокату Шарковій Н.Р. Одеським окружним адміністративним судом 13 лютого 2025 року, що підтверджується її розпискою, наявною в матеріалах справи.

Після ознайомлення адвокат Шаркова Н.Р. вивчила матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини та судову практику Верховного Суду, після чого без зволікань підготувала текст касаційної скарги з урахуванням вказаних в ухвалі Верховного Суду від 09 липня 2024 року недоліків.

Скаржник звертає увагу, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від ОСОБА_1 , який не володіє українською мовою, не має правової освіти та не в змозі самостійно підготувати текст касаційної скарги таким чином, щоб він відповідав вимогам КАС України.

Окрім цього скаржник зазначає, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з діагнозом: ХРХС; процедура протезування аортального клапана механічним протезом; протезування мітрального клапана механічним протезом; шовної анулопластики тристулкового клапана; резекції вушка лівого передсердя в умовах штучного кровообігу; гіпертонічна хвороба 2 ст., ризик 3 (високий). Параксизмальна форма фібриляції передсердь, нормосистолічний варіант. Отже, позивач часто перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, медичних обстеженнях.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Ті обставини, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.

При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційну скаргу скаржником у найкоротший строк.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року складений 19 квітня 2024 року.

19 червня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23, яка подана та підписана ОСОБА_1.

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23 - повернуто особі, яка її подала.

За даними автоматизованої системи документообігу суду, Верховний Суд супровідним листом від 10 липня 2024 року №420/14597/23/34273/24 направив копію ухвали про повернення касаційної скарги разом із касаційною скаргою на адресу, яка була зазначена ОСОБА_3 у касаційній скарзі. 05 серпня 2024 року до Верховного Суду повернувся надісланий позивачу конверт із вкладенням з відміткою «Закінчення терміну зберігання».

03 березня 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_5 - адвоката Шаркової Н.Р. на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23.

Отже, загальний строк, що минув з дати виготовлення повного тексту постанови апеляційного суду і до дати звернення з касаційною скаргою вдруге становить майже 11 місяців, що значно виходить за межі як строку, встановленого КАС України для касаційного оскарження судових рішень, так і розумного строку.

Поряд з цим, доводи скаржника про те, що перша представниця позивача - Шкодіна Л.В. неналежним чином виконувала свої обов`язки щодо надання правової допомоги, оскільки не вказала у скарзі адресу, за якою скаржник фактично проживає зі своєю дружиною, а також не вказала номер його телефону та не повідомила про повернення Верховним Судом вперше поданої касаційної скарги, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

В адміністративному судочинстві адвокат не наділений самостійними процесуальними правами, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Водночас, сторона у справі на свій розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав, звернутися до суду особисто або через представника.

Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином і полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії (рішення, позиція) представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє.

Взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката), знаходяться поза площиною втручання суду. Водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом учасника справи, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, а відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.

Тож, незважаючи на те, що вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів у суді, є правом особи (учасника справи), однак правом, яке передбачає також і настання відповідних юридичних наслідків (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду), в першу чергу для учасника справи. Незнання цього останнім не відміняє настання відповідних наслідків.

Отже, участь позивача (учасника справи) у судовому процесі через свого представника, слід розцінювати як участь самого позивача, у зв`язку із чим і наслідки вчинених представником процесуальних дій поширюються на особу, яку представляють (позивача), незалежно від того, якою є особиста поведінка цієї особи. Інше суперечило б самій сутності інституту представництва.

Наведене дає підстави для висновку, що за наявності представника (адвоката) сторона не позбавлена можливості самостійно вчиняти процесуальні дії, у тому числі, з метою недопущення ризиків настання негативних наслідків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація цього права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями процесуального закону. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховним Судом встановлено, що вперше подана касаційна скарга була підписана саме, ОСОБА_3 , а не його представником, про що свідчить його підпис на останній сторінці вперше поданої касаційної скарги, а отже позивач був ознайомлений та підтвердив його згоду з усім написаним у касаційній скарзі, зокрема, і його адресу: 65078, м.Одеса, вул. Героїв Крут, буд.13 та те, що засобами зв`язку є пошта, електронна пошта - відсутня.

Окрім цього, у вперше поданій касаційній скарзі відсутні відомості про те, що саме адвокат Шкодіна Л.В. представляла інтереси ОСОБА_1 .

Також, посилання скаржника на перебування, відповідно виписки із медичної карти, з 01 липня 2024 року по 02 серпня 2024 року на стаціонарному лікуванні, не виключає того, що позивач в інший період, зокрема, з 02 серпня 2024 року по 03 березня 2025 року, мав змогу реалізувати своє право на звернення до Суду.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що сторона, яка залучена в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Принцип правової визначеності, як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує сторону судового процесу, цікавитися перебігом розгляду його позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги.

Таким чином наведені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження судових рішень не дають достатніх і переконливих підстав визнати поважними причини пропуску такого строку та його поновлення.

При цьому, суд касаційної інстанції враховує тривалість пропущеного строку - близько 11 місяців з ухвалення постанови суду апеляційної інстанції та 7 місяців після повернення попередньо поданої касаційної скарги, обставини пропуску строку звернення до суду, які залежали виключно від волевиявлення скаржника, а непереборних обставин скаржником не наведено, а Судом не встановлено.

З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку із наданням доказів на їх підтвердження.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати заяву про поновлення такого строку, де зазначити інші підстави для його поновлення разом з відповідними доказами на їх підтвердження.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання відповідних доказів на їх підтвердження.

Керуючись статтями 329, 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними підстави пропуску строку, зазначені адвокатом Шарковою Наталі Робертівною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на касаційне оскарження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23.

Касаційну скаргу адвоката Шаркової Наталі Робертівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №420/14597/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в особі Управління стратегічних розслідувань в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко