Справа № 520/6415/25
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

24 березня 2025 року Справа № 520/6415/25

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування арешту, припинення розшуку майна, перевірки правомірності нарахованих сум, виключення неправомірного нарахування за гарячу воду, призупинення всіх обмежень, визнання неправомірним виконання постанов до завершення судового розгляду та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Визнати дії приватного виконавця Хаблова Валерія Миколайовича протиправними.

2. Скасувати арешт моїх коштів та припинити розшук мого майна відповідно до ухвали суду про зупинення виконавчого провадження.

3. Перевірити правомірність нарахованих сум та усунути можливе подвійне стягнення виконавчого збору.

4. Визнати розшук майна таким, що не відповідає сумі боргу, та зобов`язати відповідача переглянути розмір заходів примусового виконання.

5. Виключити неправомірне нарахування за гарячу воду або призупинити всі обмеження до з`ясування обставин.

6. Визнати неправомірним виконання постанов до завершення судового розгляду як таке, що порушує Європейську Конвенцію про захист прав людини. Конституцію України, Кодекс адміністративного судочинства України та Цивільний процесуальний кодекс України.

7. Врахувати складну гуманітарну ситуацію в Харкові та мій статус особи з інвалідністю при прийнятті рішення, з метою звільнення від стягнення у зв`язку з форс-мажорними обставинами, які визнані Торгово-промисловою палатою України від 28.02.2022.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/2756/23 було видано виконавчий лист за № 619/2756/23 про стягнення з позивача заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Хабловим Валерієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження ВП № 76421745 про примусове виконання рішення суду та винесено ряд постанов виконавчого провадження, котрі виконувались державним виконавцем не дивлячись на те, що рішення першої інстанції оскаржується в Апеляційному суді міста Харкова, що є, на думку позивача незаконним.

Виконавче провадження зупинене, але арешти та стягнення не скасовані.

Вказує, що попри зупинення провадження, відповідач не скасував арешт коштів та розшук майна, що є грубим порушенням ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Це також порушує ст. 41 Конституції України, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідачем вчинено подвійне нарахування виконавчого збору.

Розшук майна перевищує суму боргу, позаяк згідно з постановою про розшук майна боржника від 11.11.2024, у розшук оголошено два автомобілі. При цьому загальна ринкова вартість майна значно перевищує суму боргу, що є порушенням ч. 3 ет. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказує на неправомірні нарахування за гарячу воду. Так, у постанові відповідача зазначено стягнення за опалення та гарячу воду. Однак у моєму будинку гаряча вода відсутня взагалі, є тільки опалення. Тому будь-які нарахування за гарячу воду є незаконними та такими, що не відповідають дійсності.

Стверджує, що відповідач, вчиняв виконання рішень до завершення судового розгляду, оскільки аналіз дат постанов свідчить про те, що відповідач розпочав виконавчі дії до завершення судового розгляду, чим порушив ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 та ст. 129 Конституції України, а також ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, які гарантують право на справедливий судовий розгляд.

Зазначає про порушення відповідачем також прав людини через складну гуманітарну ситуацію, оскільки позивач проживає у м. Харків, де тривають активні бойові дії, регулярно відбуваються ракетні обстріли та вибухи, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з цим позовом.

Розглянувши матеріали позову, судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 619/2756/23 від 24.07.2023 року, залишеного без змін Постановою Апеляційного суду Харківської області від 11.03.2025 року, вирішено:

«Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 22939,42 грн (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 42 копійки ).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі по 534,96 грн (п`ятсот тридцять чотири гривні 96 копійок) з кожного.».

На виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/2756/23 було видано виконавчий лист за № 619/2756/23 про стягнення з позивача заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Хабловим Валерієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження ВП № 76421745 про примусове виконання рішення суду та винесено ряд постанов виконавчого провадження, а також вчинено дії, з якими не погоджується позивач та звернувся до суду за захистом порушеного права.

Суд, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, встановив наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлений інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З положень наведеної норми процесуального закону чітко слідує, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження. Тому, наявність іншого судового порядку унеможливлює розгляд цієї справи за правилами ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений у розділі X Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII).

Статтею 3 Закону № 1404-VIII передбачений перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень іноземних судів; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Тобто, примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, а також рішення інших органів.

Частиною 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Системний аналіз положень наведених вище норм закону дає можливість зробити суду висновок про те, що розгляд судом вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, приватного виеконавця є за своєю правовою суттю формою судового контролю за виконанням постановленого судового акту, а відтак, має здійснюватись саме тим судом, котрий постановив рішення по справі та видав виконавчий лист.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

З матеріалів позовної заяви виплаває, що позивач не погоджується з діями та рішеннями приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича стосовно виконання в межах виконавчого провадження ВП № 76421745, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/2756/23.

За приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Отже, за загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист, і лише інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.

Отже, правовідносини, що склалися в даному випадку між сторонами, враховуючи характер спору, предмет й підстави заявлених вимог, не можуть бути предметом розгляду в адміністративному процесі, оскільки порядок вирішення цього спору визначений положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому ч. 6 вказаної статті зобов`язує суд роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті.

Суд роз`яснює позивачу, що з вказаним позовом він має звернутись до Дергачівського районного суду Харківської області у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 287 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування арешту, припинення розшуку майна, перевірки правомірності нарахованих сум, виключення неправомірного нарахування за гарячу воду, призупинення всіх обмежень, визнання неправомірним виконання постанов до завершення судового розгляду та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали надіслати особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 24.03.2025 року.

Суддя Бадюков Ю.В.