Справа № 260/2398/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/2398/20 пров. № А/857/28110/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Березюка Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року (головуючий суддя: Плеханова З.Б., місце ухвалення м. Ужгород, повний текст складено 20.09.2024) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород», Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України, Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та зустрічним позовом Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,-

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 06.07.2020 звернулося до суду з позовом, про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за Списком № 1 в сумі 43225,93 грн.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач не виконав обов`язку відшкодувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підприємство у встановлений законодавством спосіб повідомлено про необхідність щомісячного відшкодування витрат ПФУ шляхом скеровування відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у відповідності до Інструкції, затвердженої Постановою Правління ПФУ № 64/8663 від 16.01.2004 року. Оскільки підприємство вчасно не відшкодувало витрат ПФУ на виплату пільгових пенсій, то дані витрати підлягають стягненню у судовому порядку

Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород» 10.08.2020 звернулося до суду із зустрічним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просило визнати протиправним нарахування фактичних витрат на виплату доставку пенсій, яка призначена ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 особа, якій здійснюється позивачем виплата пенсії на пільгових умовах, ніколи не перебував у трудових відносинах із ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород». ОСОБА_2 працював в Ужгородському об`єднаному авіазагоні та Ужгородському авіапідприємстві, а звільнений був шляхом переводу з Ужгородського авіапідприємства, яке входило до складу Українського об`єднання цивільної авіації, до ДП «Украерорух» (наказ від 10.11.1993 № 65), яке і є правонаступником Ужгородського авіапідприємства. ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» не є правонаступником Ужгородського об`єднаного авіазагону та Ужгородського авіапідприємства в частині безпеки повітряного руху та управління ним. Натомість, правонаступником прав та обов`язків Ужгородського об`єднаного авіазагону є Ужгородське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа», з якого в подальшому під час реорганізації було виділено Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» згідно із наказом Міністерства транспорту України від 04.09.2000 № 487, та в частині штату та майна, що забезпечували безпеку повітряного руху передано ДП «Украерорух».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород», ДАП «КАРПАТИ-АВІА» Міністерства з надзвичайних ситуацій України про стягнення заборгованості. Зустрічний позов ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним нарахування заборгованості задоволено повністю. Визнано протиправним нарахування Управлінням заборгованості ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених на пільгових умовах.

Постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2024 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року в задоволенні первісного позову відмовлено повністю.

Зустрічний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним нарахування та стягнення з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, яка призначена громадянину ОСОБА_1 на пільгових умовах за період квітень-червень 2020 року.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та оскаржило в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, 11.03.2025 подало клопотання про відкладення розгляду справи. Однак, суд апеляційної інстанції відхилив таке, оскільки явка представника відповідача обов`язковою не визнавалася.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 313 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом не було дотримано процедури відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, так як не надсилалася належному страхувальнику інформація про розмір сум до відшкодування на поточний рік, яка визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» 22 лютого 2011 року зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та місцезнаходженням якого є: вул. Собранецька, 145, м. Ужгород, Закарпатська обл.

Позивачем на адресу ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII.

Відповідно до зведеного розрахунку фактичних витрат пільгових пенсій, які підлягають відшкодуванню, пенсіонеру ОСОБА_1 за період з квітня 2020 року по червень 2020 року було виплачено 43225,93 грн.

ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород», вважаючи, що не є абсолютним правонаступником Ужгородського об`єднаного авіазагону, Ужгородського авіапідприємства на якому набув гр. ОСОБА_1 стаж для призначення пільгової пенсії, вчасно не відшкодувало витрат Управління на виплату пільгових пенсій, що зумовило появу заборгованості, про стягнення якої заявлено цей позов.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та Інструкції № 21-1 визначається порядок нарахування пільгових пенсій та витрат на виплату і їх доставку.

Пунктами «а»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 статті 1 та абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому в силу пункту 1 частини першої статті 4 вищезазначеного Закону ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для вищезазначених платників збору встановлюється в розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно із пунктом 6.1 розділу 6 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини другої Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах, зокрема, 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Пунктом 2.1.1 зазначеної Інструкції визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до пунктів 6.4, 6.5, 6.7 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позиція Верховного Суду стосовно застосування положень Інструкції №21-1 сформована, зокрема, у постановах від 07 серпня 2018 року у справі № 826/4490/15, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/487/17-а, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/951/17-а, від 25 квітня 2019 року у справі № 820/1165/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 813/822/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 810/3957/15, від 21 жовтня 2019 року у справі № 2а-135/10/2270/9, від 21 жовтня 2019 року у справі № 819/2382/15, від 08 листопада 2019 року у справі № 802/84/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі № 813/2829/17, від 14 травня 2020 року у справі № 809/603/17, від 16 червня 2020 року у справі № 826/5835/14 та від 23 червня 2020 року у справі № 815/6413/16.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , якому ГУ ПФУ у Закарпатській області здійснюється виплата пенсії на пільгових умовах, працював в Ужгородському об`єднаному авіазагоні та Ужгородському авіапідприємстві, а звільнений був шляхом переводу з Ужгородського авіапідприємства, яке входило до складу Українського об`єднання цивільної авіації, до ДП «Украерорух», яке в подальшому було реорганізовано.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сторонами не заперечується право особи, зазначеної у розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, на отримання пільгової пенсії та щодо наявності законодавчо визначених підстав для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку таких пенсій, натомість ключовим спірним питанням у цій справі є наявність підстав для виникнення обов`язку у ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку пільгової пенсії.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що учасниками справи не заперечується, що у відповідності до наказу Міністерства транспорту України № 448 від 25 серпня 1994 року на базі Ужгородського державного авіаційного підприємства було створено Ужгородське державне авіаційне підприємство «Універсал Авіа» (далі ДАП «Універсал Авіа»).

Рішенням виконкому Ужгородської Ради народних депутатів за №240 від 27 серпня 1995 року було зареєстровано Статут Ужгородського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа», затверджено 15 серпня 1995 року головою Державного Департаменту авіаційного транспорту «Укравіатранс». Відповідно до даного статуту, Ужгородське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа» є правонаступником державного підприємства «Ужгородський об`єднаний авіазагін», який, в свою чергу, зареєстрований 20 січня 1992 року, рішенням №19 виконавчого комітету Ужгородської Ради народних депутатів.

Пунктом І.І. статті І Статуту зазначено, що Ужгородське ДАП «Універсал-Авіа» засновано на державній власності, підпорядковано об`єднанню державних авіаційних підприємств «Універсал-Авіа» Державного Департаменту авіаційного транспорту України «Укравіатранс». Авіапідприємство є правонаступником (правоприємником згідно Статуту) майна, прав і обов`язків Ужгородського об`єднаного авіазагону.

Наказом Міністерства транспорту України № 487 від 04 вересня 2000 року Ужгородське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа» реорганізоване шляхом виділення з його складу аеропорту Ужгород. Створено на базі майна аеропорту Ужгород Державне підприємство ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород», розташувавши його за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька № 145.

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород»» було правонаступником реорганізованого підприємства у відповідних частинах майнових прав і обов`язків за розподільчим балансом. Дане новостворене підприємство віднесено до сфери управління Міністерства транспорту України та включено його до складу Українського об`єднання цивільної авіації «Аеропорти України» передбачивши чим наказом подальшу передачу ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород» до сфери управління Закарпатської обласної державної адміністрації.

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» 22 грудня 2001 року реорганізоване в Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 297-р та рішення Закарпатської обласної ради від 07 листопада 2001 року № 340 було передано майно у комунальну власність, згідно Виписки з ЄДРПОУ.

Згідно положень пунктів 1.1. та 1.2. Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород», затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 16 травня 2019 року № 1479 «Про затвердження Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» у новій редакції», що діяв на момент підписання Договору № 35/19 від 24 травня 2019 року, ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» засновано на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальній власності Закарпатської області), а його засновником та власником є Закарпатська обласна рада.

Підприємство створено на підставі рішення Закарпатської обласної ради № 340 від 07 листопада 2001 року на базі цілісного майнового комплексу ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород», що передано у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 297-р від 26 липня 2001 року «Про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у комунальну власність» та Наказу Міністерства транспорту України №658 від 01 жовтня 2001 року «Про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у комунальну власність».

Отже, ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород» (правонаступником якого в подальшому став ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород») утворено шляхом виділу зі складу ДАП «Універсал-Авіа», що є правонаступником державного підприємства «Ужгородський об`єднаний авіазагін», де працював ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції зауважує, що при направлені цієї справи на новий розгляд, Верховний Суд покликався на те, що судами попередніх інстанцій не встановлено, чи продовжує існувати ДАП «Універсал-Авіа», як юридична особа, з якої було здійснено виділ, а також не досліджено наявність та зміст розподільчого балансу, в частині того, які саме передано права та обов`язки та, зокрема чи передано внаслідок виділу ДП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» з ДАП «Універсал-Авіа» його обов`язок щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, що має безпосереднє значення для правильного вирішення спірних правовідносин, які виникли у цій справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Спеціальним авіаційним загоном Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до матеріалів справи подано наступні документи (а. с. 122-180 том 9): копію свідоцтва про державну реєстрацію УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа» з довідкою № 16361; копію витягу із Статуту УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа»; копію Розпорядження Кабінету міністрів України № 12-р від 18 січня 2003 року «Про передачу цілісного майнового комплексу Ужгородського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» до сфери управління МНС» з наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 73 від 18.03.2003 року «Про створення державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України»; копію свідоцтва про державну реєстрацію «Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України»; копію Акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа» до сфери управління МНС України з копією балансу на 01.02.2003, довідкою про інвентаризацію розрахунків, про кредиторські заборгованості, роз`яснення до довідки про інвентаризацію розрахунків; копію статуту Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України; копію Наказу ДСНС України № 96 від 02.02.2023 «Про припинення Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України з Наказом ДСНС України № 39 від 30.01.2024 року «Про затвердження передавального акту» та передавальний акт; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб відносно Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа».

Проаналізувавши вказані документи, судом апеляційної інстанції встановлено, що на базі УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа» (код ЄДРПОУ - 01128794), наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 73 від 18.03.2003 року на підставі розпорядження КМУ № 12-р від 18.01.2003 «Про передачу цілісного майнового комплексу Ужгородського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» до сфери управління МНС», створено Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» (код ЄДРПОУ - 01128794).

Відповідно до наказу ДСНС України № 96 від 02.02.2023 «Про припинення Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа», ДАП «Карпати-Авіа» МНС України реорганізоване шляхом перетворення до Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (код ЄДРПОУ - 33965532).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ДАП «Універсал-Авіа», зі складу якого шляхом виділу утворилося ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород» (правонаступником якого в подальшому став ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород»), припинила своє існування як юридична особа, що є правонаступником державного підприємства «Ужгородський об`єднаний авіазагін», де працював ОСОБА_1 .

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород», як особа що була утворена внаслідок виділу з юридичної особи, яка існувала до виділу, несе солідарну відповідальність перед пенсійним органом за понесені ним витрати на виплату та доставку пільгової пенсії, виплаченої громадянину ОСОБА_1 .

Натомість, при розгляді цієї справи Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт "Ужгород» не доведено обставин відсутності у цього підприємства обов`язку відшкодовувати ГУ ПФУ у Закарпатській області витрати на виплату та доставку пільгової пенсії, виплаченої громадянину ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 313, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 260/2398/20 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позовом задовольнити.

Стягнути із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» (, адреса: 88004, м. Ужгород, вул. Собранецька, 145) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, адреса: 88008, м. Ужгород, пл. Народна,4) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної за Списком 1, на загальну суму 43225 грн 93 коп (сорок три тисячі двісті двадцять п`ять тисяч дев`яносто три копійки), яка виникла за період з квітня 2020 року по червень 2020 року.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 21.03.25