Справа № 600/5709/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5709/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

11 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвин Д. С.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Марчука А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді "зауваження" наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 20.11.2024 № 183;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 20.11.2024 № 183.

- визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, щодо неналежного здійснення договірної діяльності з неукладання договорів оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області у відповідності до рішення Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.03.2021 № 5616/С.

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці укладати (переукласти) договори оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у відповідності до вимог наказу Міністерство оборони України наказом від 03.07.2013 № 448 "Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України" (із змінами).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправних дій Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, щодо неналежного здійснення договірної діяльності з не укладання договорів оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області у відповідності до рішення Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.03.2021 № 5616/С та зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці укладати (переукласти) договори оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у відповідності до вимог наказу Міністерство оборони України наказом від 03.07.2013 № 448 "Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України" (із змінами), суд пршої інстанції ухвалою від 09 січня 2025 року відмовив у відкритті провадження по справі №600/5709/24-а в частині позовних вимог:

- визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, щодо неналежного здійснення договірної діяльності з неукладання договорів оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області у відповідності до рішення Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.03.2021 № 5616/С.

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці укладати (переукласти) договори оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у відповідності до вимог наказу Міністерство оборони України наказом від 03.07.2013 № 448 "Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України" (із змінами).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від відкрито апеляційне провадження, призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 березня 2025 року о 12:00 у залі судового засідання № 4 Сьомого апеляційного адміністративного суду.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує приватноправовий спір, у зв`язку з чим розгляд частини позовних вимог слід здійснювати не за правилами адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з урахуванням наступного.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичнихсвори оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у відповідності до вимог наказу Мін

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як визначено судом першої інстанції, спір в даному випадку виник між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці щодо неукладення договору оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у відповідності до вимог наказу Міністерство оборони України наказом від 03.07.2013 № 448 "Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Колегія суддів, з урахуванням доводів позову, дослідивши матеріали справи, встановила, що спірні правовідносини, в частині позовних вимог щодо Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, хоча й зумовлені владними функціями відповідачів як суб`єктів владних повноважень, однак мають за мету захист приватного права, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 914/2006/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 804/8836/17 вказано, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до частини 3 статті 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Крім того, відповідні позовні вимоги заявляє позивач. Водночас, в обгрунтування частини позовних вимог не наводить аргументів, що саме діями відповідачів порушені його права. Питання, пов`язані з проходженням публічної служби, зокрема оскарження наказу про дисциплінарне стягнення, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Проту, суд вказує, що спірні правовідносини виникли не з приводу порушення права на публічну службу, а позивач вважає, що його право порушено у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності внаслідок неврегульованих господарських відносин між відповідачами, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин виникають обставини, пов`язані з проходженням позивачем військової служби, проте такі правовідносини існують між відповідачами, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці щодо неукладання договорів оренди приміщень для територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області у відповідності до рішення Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.03.2021 № 5616/С.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Враховуючи, що позивачем не надано належних доказів з приводу того, яким чином порушено його права, свободи або законні інтереси відповідно до ст.5 КАС України, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що оскаржувані позовні вимоги не належать до юрисдикції адміністративних судів та наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги на суть оскарженого судового рішення не впливають, та не дають підстав для його зміни чи скасування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.01.2025 - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 березня 2025 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.