Справа № 600/5791/24-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2025 р. м. Чернівці Справа №600/5791/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до військової частини НОМЕР_1 (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн на місяць у розмірі за період лікування (з 03 листопада 2022 року по 15 листопада 2022 року, з 05 листопада 2023 року по 27 листопада 2023 року, з 15 січня 2024 року по 25 січня 2024 року) у зв`язку у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування (з 03 листопада 2022 року по 15 листопада 2022 року, з 05 листопада 2023 року по 27 листопада 2023 року, з 15 січня 2024 року по 25 січня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Ухвалою суду від 30.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити строк звернення до адміністративного суду.

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

19.03.2025 представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху, в обґрунтування якої посилався на те, що позивачем пропущеного строк звернення до суду. При цьому вказував, що позивач не порушував питання про поновлення строків, так як ухвала про залишення без руху від 17.12.2024 стосувалася приведення позовної заяви у відповідність до п. 2 ч.5 ст. 160 КАС України. Вказував, що на виконання ухвали суду від 17.12.2024 позивачем направлено заяву про усунення недоліків вх.№25797/24 від 25.12.2024, суть даної заяви стосується виключно усунення недоліків, щодо зазначення повної адреси відповідача та уточнення терміну лікування, що жодним чином не підтверджує поважності пропуску строків. Фактично, відповідач вважає, що позивачем не було подано жодного клопотання про поновлення строків, що суперечить резолютивній частині ухвали про відкриття провадження у справі, а саме п. 1 ухвали "клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити звернення до адміністративного суд". Просив суд залишити позовну заву без руху, з причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Відтак, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Поряд із цим, суд звертає увагу представника відповідача на те, що відповідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам КАС України, судом встановлено, про що зазначено й в ухвалі про відкриття провадження у справі від 30.12.2024, що разом із позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій посилався на те, що він є діючим військовослужбовцем. Військова служба це державна служба особливого характеру, і зазначений вид служби передбачає повну бойову готовність та ймовірність цілодобового виконання бойових (спеціальних) завдань, перебування в нарядах, виконання обов`язків на чергуваннях, що унеможливлювало звернення до суду. Окрім цього, позивач посилався на те, що військова частина НОМЕР_1 не видавала йому довідки про обставини травми за фактом отримання поранення. Лише після надходження до військової частин НОМЕР_1 адвокатського запиту, військова частина НОМЕР_1 видала йому 05.10.2024 довідку про обставини травми, тому просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

У зв`язку із цим, суд звертає увагу відповідача на те, що перевіряючи матеріали позовної заяви на їх відповідність процесуальним вимогам, суд на стадії відкриття провадження у справі встановив підтвердження матеріалами справи факту проходження позивачем військової служби до теперішнього часу.

Наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, доданої до позовної заяви, обставини та додані на їх підтвердження матеріали, суд, враховуючи приписи Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" щодо характеру проходження військової служби у разі введення воєнного стану, на стадії відкриття провадження у справі, дійшов висновку, що строк звернення до суду пропущено позивачем з поважних причин.

У зв`язку із цим, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 звернув увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм (зокрема щодо дотримання строку звернення до суду) слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд також вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст.55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права та ст. 6 Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на зазначене вище, суд прийшов до висновку, що подана представником відповідача заява про залишення позовної заяви без руху є безпідставною, необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 241 та 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Григораш