Справа № 380/23864/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ РОЗ`ЯСНЕННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

24 березня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача від 12 березня 2025 року про роз`яснення судового рішення у справі № 380/23864/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державного підприємства «Інфоресурс» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства освіти і науки України (відповідач/МОН України), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державного підприємства «Інфоресурс» (третя особа), в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови ОСОБА_1 у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо послідовності навчання, оформленої листом № 3/7242-24 від 10 жовтня 2024 року;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту», а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» зазначити: «Так, не порушує»;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державного підприємства «Інфоресурс» (вул. О. Довженка, 3, м. Київ, 03057) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Зобов`язано Міністерство освіти і науки України внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», ОСОБА_1 на денній формі навчання освітнього рівня «Фаховий молодший бакалавр» за спеціальністю 174 «Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка» у відокремленому структурному підрозділі «Бурштинський енергетичний фаховий коледж Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211,20 грн сплаченого судового збору.

13 березня 2025 року представник відповідача подала через систему «Електронний суд» клопотання від 12 березня 2025 року про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі № 380/23864/24, яке мотивоване тим, що висновок суду про те, що МОН України має повноваження щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО) про відсутність порушення послідовності здобуття освіти не узгоджується із нормами Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти. МОН України вважає зазначене рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального права. Згідно з пунктом 5 розділу І цього Положення власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Перелік інформації щодо фізичних осіб, яка вноситься до ЄДЕБО, є вичерпним і встановлений у пункті 6 розділу ІІІ Положення про ЄДЕБО. З огляду на пункт 6 розділу ІІІ Положення про ЄДЕБО інформація про порушення чи не порушення поточним здобуттям освіти послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», до ЄДЕБО не вноситься. Внесення до ЄДЕБО інформації, передбаченої у пункті 6 розділу ІІІ Положення про ЄДЕБО, віднесено до повноважень органи управління у сфері освіти (органи управління освіти засновників закладів освіти) в межах компетенції. Отже, обов`язок із ведення ЄДЕБО покладено на суб`єктів освітньої діяльності. Судом не встановлено в рішенні суду, якою особою на ім`я позивача сформовано довідку про здобувача освіти.

З огляду на вказане просить суд прийняти заяву та роз`яснити порядок виконання Міністерством освіти і науки України рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у судовій справі № 380/23864/24 щодо зобов`язання Міністерства освіти і науки України внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», ОСОБА_1 на денній формі навчання освітнього рівня «Фаховий молодший бакалавр» за спеціальністю 174 «Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка» у відокремленому структурному підрозділі «Бурштинський енергетичний фаховий коледж Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу», про що постановити відповідну ухвалу.

Вирішуючи вказане клопотання представника відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої - другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2025 року у справі № 420/32785/23 дійшов висновку про те, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і ухвалення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08, від 14 березня 2024 року у справі № 380/15190/22.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документа. Зокрема мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

За загальними нормами права роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16.

Отже, рішення суду повинно бути чітким і зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У контексті цього суд відзначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі № 380/23864/24 в цілому, як і його резолютивна частина зокрема є чітким та зрозумілим, містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, якими він керувався, під час його ухвалення, а також покликання на положення закону, які суд застосував.

Водночас зі змісту поданого клопотання слідує, що представник відповідача фактично просить суд надати роз`яснення щодо порядку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі № 380/23864/24, що виходить за межі питань роз`яснення судового рішення, встановлених статтею 254 КАС України.

Суд зазначає, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку виконання судового рішення.

Щодо незгоди відповідача із рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі № 380/23864/24, то така незгода є підставою для його оскарження у встановленому КАС України порядку, а не подання заяви про роз`яснення.

Також суд наголошує на обов`язковості виконання судових рішень (стаття 14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Ураховуючи приписи статті 254 КАС України, суд дійшов висновку про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі № 380/23864/24 є чітким і зрозумілим, зокрема його резолютивна частина, жодних суперечливих або невизначених положень, які були б незрозумілими та викликали труднощі під час його виконання, вказане рішення суду не містить, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача від 12 березня 2025 року про роз`яснення судового рішення у справі № 380/23864/24 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 378, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача від 12 березня 2025 року про роз`яснення судового рішення у справі № 380/23864/24 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2025 року.

Суддя Клименко О.М.