Справа № 200/1269/25
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Справа№200/1269/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 грудня 2024 року № 851 про відмову в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за заявою позивача від 03 грудня 2024 року № 8430;

зобов`язання відповідачів повторно розглянути заяву позивача від 03 грудня 2024 року № 8430, зарахувавши до пільгового підземного стажу за частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи позивача: 28 січня 2002 року, 16 лютого 2002 року, з 05 вересня 2004 року по 08 вересня 2004 року, з 09 вересня 2004 року по 10 жовтня 2004 року, з 15 серпня 2014 року по 21 серпня 2014 року, з 22 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року, з 02 листопада 2016 року по 07 грудня 2016 року, з 08 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року, з 27 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, з 01 березня 2019 року по 13 березня 2019 року та період перебування на інвалідності з 14 березня 2019 року по 10 грудня 2024 року.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю відмови у переведенні на інший вид пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало відзив на позов, в якому просило відмовити у позові з підстав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області має можливості виконати зобов`язальну частину рішення.

20 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відзив на позов, в якому просило відмовити у позові з підстав, що є неналежним відповідачем у справі.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14 березня 2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі № 200/349/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29 грудня 2023 року № 78 про відмову в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за заявою позивача від 22 грудня 2023 року № 2227, зобов`язано відповідача повторно розглянути вказану заяву із зарахуванням періодів роботи з 15 серпня 2014 року по 21 серпня 2014 року, з 02 листопада 2016 року по 07 грудня 2016 року, з 27 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, з 01 березня 2019 року по 13 березня 2019 року та періоду перебування на інвалідності з 14 березня 2019 року по 22 грудня 2023 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

04 липня 2024 року рішення набрало законної сили.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі № 200/349/24 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви, поданої на підставі статті 383 КАС України, у зв`язку з встановленням виконання рішення суду від 10 квітня 2024 року на підставі поданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області доказів: форм РС-права, «Аналіз права» та відповідно зарахування спірних періодів.

Оскільки позивачем повторно визначено спірними періоди, відносно яких вирішувався спір у справі № 200/349/24, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі № 200/1269/25 відмовлено у відкритті провадження в частині вимог, що стосуються періодів з 15 серпня 2014 року по 21 серпня 2014 року, з 02 листопада 2016 року по 07 грудня 2016 року, з 27 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, з 01 березня 2019 року по 13 березня 2019 року, з 14 березня 2019 року по 22 грудня 2023 року.

03 грудня 2024 року позивач повторно звернувся із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка зареєстрована за № 8430.

Заява розглянута за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 грудня 2024 року № 851 позивачеві відмовлено в переведенні на інший вид пенсії.

Встановивши, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, прийнятим на виконання судового рішення у справі № 200/349/24, відмовлено в переведенні на інший вид пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області також відмовило у зв`язку з відсутністю додаткових підстав для проведення нового перерахунку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 грудня 2024 року № 851 не містить відомості про кількісні показники обчисленого стажу.

Проте у відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначає, що згідно з формою РС-право пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 16 років 00 місяців 00 днів, що відповідає доданій ним до відзиву формі РС-право станом на 07 березня 2025 року.

Оскільки вказана форма не відображає оновлені дані, наявні у формах РС-право, «Аналіз права», що подані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у справі № 200/349/24, то вона не підлягає врахуванню.

Одночасно рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (не містить дати), прийнятим на виконання судового рішення у справі № 200/349/24, встановлено, що пільговий підземний стаж (ст. 14-20) із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 20 січня 1992 року № 8 (далі Роз`яснення № 8) складає 13 років 5 місяців 18 днів; пільговий підземний стаж (ст. 14-25) з урахуванням часу перебування на інвалідності з 14 березня 2019 року по 22 грудня 2023 року 10 років 07 місяців 01 день, а сумарно пільговий стаж дорівнює 24 роки 00 місяців 19 днів, що є недостатнім для переведення на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, за цим рішенням час перебування на інвалідності не включено до пільгового підземного стажу (ст. 14-20), хоча позивач перед виходом на інвалідність працював у шахті за провідною професією.

Разом з тим в останній за часом оформлення формі «Аналіз права», яка додана до відзиву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, вказану помилку усунено та визначено, що:

пільговий підземний стаж (ст. 14-20) з урахуванням Роз`яснення № 8 та з урахуванням часу перебування на інвалідності з 14 березня 2019 року по 31 серпня 2024 року становить 19 років 6 місяців 6 днів;

пільговий підземний стаж (ст. 14-25) 05 років 03 місяці 22 дні, що сумарно складає 24 роки 09 місяців 28 днів.

Отже, є підстави для висновку, що питання віднесення часу перебування на інвалідності до пільгового підземного стажу (ст. 14-20) на сьогоднішній день не є спірним.

У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначено, що до пільгового підземного стажу (ст. 14-25) не застосовано Роз`яснення № 8, оскільки він становить менше 10 років.

Таким чином, спірними у цій справі є періоди 28 січня 2002 року, 16 лютого 2002 року, з 05 вересня 2004 року по 08 вересня 2004 року, з 09 вересня 2004 року по 10 жовтня 2004 року, з 22 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року, з 08 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року та період перебування на інвалідності з 23 грудня 2023 року по 10 грудня 2024 року.

Слід також зазначити, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 грудня 2024 року, тобто оформлений після прийняття рішень Головними управліннями Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та в Запорізькій області, не враховує оновлені показники стажу, то також не підлягає врахуванню при розгляді справи.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Позивач виявив бажання щодо переведення його на пенсію, призначену на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. […].

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

До вказаного Списку включено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах (абзац 1 розділу І Списку № 202).

Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахтах, та за наявності передбаченого стажу такої роботи - 25 років або працівники провідних професій за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

В аспекті цієї справи також підлягають врахуванню положення абзацу 4 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, відповідно до якої час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Форма РС-право, додана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області до відзиву, дає підстави для висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 10 грудня 2024 року № 851 відповідачем не враховано абзац 4 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, оскільки пільговий стаж не визначено з урахуванням періоду перебування на інвалідності по день звернення із заявою.

Суд зазначає, що повторним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, прийнятого на виконання судового рішення у справі № 200/349/24, період перебування на інвалідності з 14 березня 2019 року по 22 грудня 2023 року зараховано до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, проте це рішення не враховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, чим також порушено права позивача.

Позивач визначає спірний період по 10 грудня 2024 року (по день прийняття рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області), проте таке визначення порушує загальне правило, встановлене частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV, за яким переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви та відповідно стаж обчислюється по день подання заяви.

Отже, при наданні оцінці правомірності рішення відповідача від 10 грудня 2024 року № 851 правильним слід вважати період з 23 грудня 2023 року по 03 грудня 2024 року.

Остання за часом оформлення форма «Аналіз права», додана до відзиву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, визначає пільговий підземний стаж (ст. 14-20) з урахуванням Роз`яснення № 8 та з урахуванням часу перебування на інвалідності з 14 березня 2019 року по 31 серпня 2024 року становить 19 років 6 місяців 6 днів.

Відомості цієї форми додатково підтверджують, що Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при прийнятті оскаржуваного рішення неправомірно не зараховано час перебування на інвалідності по 03 грудня 2024 року до пільгового підземного стажу (ст. 14-20).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Записами № 2-4 трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що 28 січня 2002 року позивача прийнято на шахту учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті; з 29 січня 2002 року по 15 лютого 2002 року виробнича практика; 17 лютого 2002 року переведено гірником підземним з повним робочим днем у шахті; […]; 14 лютого 2003 року переведено гірничомонтажником підземним з повним робочим днем у шахті; 08 вересня 2004 року звільнено.

Ці записи охоплюють спірні періоди: 28 січня 2002 року, 16 лютого 2002 року, з 05 вересня 2004 року по 08 вересня 2004 року.

У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначено, що 28 січня 2002 року не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня інформація про оплату за тарифною ставкою підземного робочого.

Та обставина, що довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 20 березня 2019 року № 174 прямо не визначено, що 28 січня 2002 року оплата здійснювалася позивачеві як підземному робітникові, не може бути підставою для відмовив зарахуванні до пільгового підземного стажу (ст. 14-25), оскільки оплата повинна була здійснюватися саме як підземному робітникові з огляду на записи трудової книжки щодо виконання робіт з повним робочим днем у шахті та додаткової конкретизації не вимагала.

Отже, 28 січня 2002 року підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу (ст. 14-25) на підставі записів трудової книжки.

Що стосується 16 лютого 2002 року, то ні трудова книжка, ні довідки не визначають пільговий характер праці позивача в цей день, тобто що він працював повний робочий день у шахті, а тому відсутні підстави для зарахування цього дня до пільгового підземного стажу на підставі наданих доказів.

У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначено, що період з 05 вересня 2004 року по 08 вересня 2004 року не зараховано до пільгового стажу як період перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

Так, за довідкою про кількість підземних виходів від 20 березня 2019 року № 141 позивач перебував по 2 дні у відпустці без збереження заробітної плати у вересні 2003 року та липні 2004 року.

Оцінюючи правомірність незарахування до пільгового стажу періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати, суд виходить з правовій позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 26 березня 2020 року у справі № 423/2860/16-а.

Відповідно до вказаної позиції час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони буди пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.

Оскільки безпосередніх доказів пов`язаності/непов`язаності відпусток без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю суду не надано, то суд виходить з інформації, зазначеної в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5).

Періоди роботи у 2003, 2004 роках визначені формою ОК-5 як пільгові відповідно до коду ЗП3013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах […]) без виключення вказаних днів.

Отже, період з 05 вересня 2004 року по 08 вересня 2004 року підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу (ст. 14-25).

З 09 вересня 2004 року по 10 жовтня 2004 року, з 22 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року, з 08 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року відсутні записи у трудовій книжці, довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 18 березня 2019 року № 153, формі ОК-5 щодо працевлаштування позивача у ці періоди.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року витребувано від позивача виклад обставин, якими він обґрунтовує вимоги щодо зарахування до пільгового підземного стажу вказаних періодів роботи з огляду на те, що відсутні записи у трудовій книжці щодо працевлаштування.

Ухвала отримана представником позивача 03 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд», але відповідного обґрунтування в установлений строк суду не надіслано, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що позивач не просить зобов`язати здійснити перерахунок стажу з урахуванням Роз`яснення № 8, але в позовній заяві зазначає про неправильне обчислення стажу з урахуванням цього роз`яснення, суд вважає необхідним на підставі частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог з огляду на наступне.

Роз`ясненням № 8 передбачено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону № 1788-XII, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

Вимога щодо наявності не менше 10 років відноситься в цілому до стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону № 1788-XII, а тому Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при прийнятті оскаржуваного рішення неправомірно не обчислено пільговий підземний стаж (ст. 14-25) з урахуванням Роз`яснення № 8.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 грудня 2024 року № 851 про відмову в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за заявою позивача від 03 грудня 2024 року № 8430 підлягають задоволенню.

Похідна вимога підлягає задоволенню стосовно відповідача, який прийняв протиправне рішення, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в частині зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 03 грудня 2024 року № 8430, зарахувавши до пільгового підземного стажу (ст. 14-25) за частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи позивача: 28 січня 2002 року, з 05 вересня 2004 року по 08 вересня 2004 року та до пільгового підземного стажу (ст. 14-20) період перебування на інвалідності з 23 грудня 2023 року по 03 грудня 2024 року та обчисливши пільговий підземний стаж (ст. 14-25) з урахуванням Роз`яснення № 8.

Рішення в цій справі підлягає виконанню з урахуванням відомостей, актуальних після перерахунку стажу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на виконання судового рішення у справі № 200/349/24 та останньої за часом оформлення форма «Аналіз права».

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягають.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати в розмірі 968, 96 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 грудня 2024 року № 851 про відмову в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за заявою ОСОБА_1 від 03 грудня 2024 року № 8430.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: просп. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69005) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 03 грудня 2024 року № 8430, зарахувавши до пільгового підземного стажу (ст. 14-25) за частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи позивача: 28 січня 2002 року, з 05 вересня 2004 року по 08 вересня 2004 року та до пільгового підземного стажу (ст. 14-20) період перебування на інвалідності з 23 грудня 2023 року по 03 грудня 2024 року, обчисливши пільговий підземний стаж (ст. 14-25) з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 20 січня 1992 року № 8.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: просп. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69005) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 450 (чотириста п`ятдесят) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 березня 2025 року.

Суддя Ю.М. Льговська