Справа № 400/1965/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2025 р. № 400/1965/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величко А.В., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 року у справі №400/1965/24 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки №п-200 від 10.02.2014 року, виданої архівним відділом Гагарінської районної державної адміністрації міста Севастополя та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки №п-200 від 10.02.2014 року, виданої архівним відділом Гагарінської районної державної адміністрації міста Севастополя, з урахуванням виплачених сум.

Вказане рішення суду набрало законної сили з 11.07.2024 року.

14.03.2025 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій ОСОБА_1 описав виключно хід виконавчого провадження.

При вирішенні заяви в порядку статті 383 КАС України суд керується таким.

Загальні вимоги до форми та змісту заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду встановлені ст. 383 КАС України.

Відповідно до ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 4 та 5 ст. 383 КАС України, заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Отже, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

Аналізуючи наведену норму слід дійти висновку, що будь-який поданий заявником документ процесуального характеру має містити мінімальний об`єм відомостей, які дозволили б суду розглянути заяву у строк та в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу заявника на те, що ним в заяві не зазначено, які саме протиправні рішення, дії чи бездіяльність відповідачем вчинено на виконання рішення суду.

Окрім того, в заяві не зазначено, які дії заявник просить суд зобов`язати вчинити відповідача за результатами розгляду даної заяви. Суд не уповноважений на власний розсуд обирати замість заявника спосіб захисту свого порушеного права.

Так, відповідно до ч.2 ст.383 КАС України у заяві зазначаються, зокрема, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Вказана заява містить відомості про те, що постановою від 27.09.2024 року державний виконавець закінчив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №400/1965/24.

Позивачем не надано доказів оскарження зазначеної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз зазначених вище норм свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Тобто, при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.01.2021 по справі № 640/1364/19.

Таким чином, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст.383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Відповідно до частини 3 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано доказів надсилання заяви Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що суперечить частині 3 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За таких обставин, враховуючи положення частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що подана заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Повернути заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України у справі №400/1965/24 без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.В. Величко