Справа № 950/3912/24
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/3912/24
Номер провадження 2-а/950/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2025 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Лебедин адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 , адвоката Ейсмонта Є.А. до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття провадження у справі мотивуючи свої вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕНА № 3609148 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20400 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови під час перевірки встановлено що згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2024р. ОСОБА_1 був позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Позивач зазначає, що про розгляд справи в Зарічному районному суді м. Суми належним чином повідомлений не був, з постановою ознайомився 06.12.2024р., станом на дату звернення до суду з даним позовом оскаржив постанову Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2024р. до Сумського апеляційного суду.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2024р ОСОБА_1 , визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в прибуток держави в, розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу BMW X1 з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Суми, 21.10.2024 ані по пров. Громадянський ані на вул. Сумської артбригади, оскільки в цей час знаходився в м. Києві, на відео долученому до протоколів зафіксована інша особа - ОСОБА_2 , який є далеким родичем скаржника, та раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності по ст. 130 КУпАП. Особа ймовірного правопорушника встановлена на підставі фото посвідчення водія продемонстрованого водієм транспортного засобу з галереї фотографій на власному телефоні. Жодного документу що посвідчував би особу водієм не наданою.

У разі поновлення строку на апеляційне оскарження, постанова Зарічного суду м. Суми від 23.10.2024р. станом на 05.12.2024р. буде такою що не набрала законної сили. У разі скасування Сумський апеляційним судом постанови Зарічного районного суду. М .Суми від 23.10.2024 року взагалі буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Притягнення позивача до адіністративної відповідальності на думку позивача є незаконним і таким що порушує його права у зв`язку з чим він вимушений звернутись з позовом до суду.

Тому представник позивача просить визнати незаконною та скасувати постанову серія ЕНА № 3609148 від 05.12.2024р., якою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою від 23 грудня 2024 року судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив у якому вимоги вважає необґрунтованими, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР. Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580- VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до положення ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 4 ст. 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень. У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу. Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого статтею 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно частини 8 Розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Окремо, слід зауважити, що ст. 40 Закон України «Про Національну поліцію» Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту вчинення правопорушення. Такого висновку в ухваленій постанові дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у справі № 379/78/19 від 11.06.2019.

Як вбачається з нагрудної відеокамери № 470163 працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки документів по інформаційному порталі Національної полці ( далі ШНП) було встановлено, що Позивач позбавлений права керування на підставі Постанови Зарічного районного суду м. Сум у справі Ns 591/11077/24 від 06.11. 2024

року. Як вбачається із єдиного державного реєстру судових рішення Постанова Зарічного районного суду м. Сум у справі N° 591/11077/24 набрала законної сили 19.1.2024. ( витяг з ІПНП та Постанову з ЄДРСР додається). Факт керування

транспортним засобом зафіксовано на нагрудній камері N° 4 70163, який долучається до матеріалів справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 370 КАС України, Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Виходячи з вищенаведеного Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причини та умови що сприяли вчиненню даного порушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП, вірно кваліфікував склад адміністративного правопорушення та вмотивовано виніс постанову серії ЕНА N° 3609148 від 05.12.2024.

Щодо доводів Позивача про необізнаність про рішення

В постанові Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/11077/24 від 06.11.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи ( підпис в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №155949 ), але в судове засідання не з явився, про причини неявки суд не повідомляв, заяв, клопотань, зауважень, а також доказів поважності причин неприбуття суду не надав, тому згідност. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглянути без його участі. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов 'язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пон`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, справу розглянути на підставі наявних доказів».

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У відповідності до ч. 1 ст. 370 КАС України, Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином Позивач не виконуючи судове рішення, яке набрало законної сили, продовжує здійснювати керування транспортними засобами, що є складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Виходячи з вищенаведеного Відповідач № 3, оцінивши докази на своє внутрішнє переконання правомірно винесли постанову серії ЕНА № 3609148 від 05.12.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно Єдиного державного реєстру рішення суду першої інстанції (постанова) по справі N 591/11077/24 була опублікована на сайті 08.11.2024, а отже позивач мали можливість ознайомитися з рішенням суду та своєчасно оскаржити його до суду апеляційної інстанції.

Щодо посилання позивача, що судом апеляційної інстанції поновлення строк на звернення до суду з апеляційною скаргою по справі N 591/11077/24, а отже рішення суду не набрало законної сили, є хибним і необгрунтованим, оскільки судом апеляційної інстанції не зупинено виконання рішення суду першої інстанції, а отже рішення суду набрало законної сили станом на момент винесення постанови ЕНА №3609148 від 05.12.2024

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023у справі № 362/532/23

Представником позивача була надана відповідь на відзив у якій він просив просить суд врахувати наступне.

Відповідно до ст. 294 КУПАП Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. З урахуванням викладеного Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом позивача набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного КУпАП, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Сумський апеляційним судом визнано поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду від 06.11.2024р та призначено справу до розгляду на 21.02.2025р. на 8-30. Відтак станом на 05.12.2024р. постанова Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.02024р. не набрала законну силу, що відповідно означає відсутність станом на 05.12.2024р. в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того позивач не погоджується з твердженням відповідача про те, що був належним чином повідомлений про розгляд справи у Зарічному районному суді м.Суми. Апеляційна скарга на постанову Зарічного районного суду м. Суми мотивована, що ОСОБА_1 не перебував за кермом ТЗ BMW X1 з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Суми, 21.10.2024р. ані по пров. Громадянський ані на вул. Сумської артбригади, оскільки в цей час знаходився в м. Києві, на відео долученому до протоколів зафіксована інша особа - ОСОБА_2 , який є далеким родичем скаржника, та раніше неодноразово притягався до адмін. відповідальності за ст. 130 КУПАП. Особа ймовірного правопорушника встановлена на підставі фото посвідчення водія продемонстрованого водієм Т.З. з галереї фотографій на власному телефоні. Жодного документу що посвідчував би особу водієм не наданою. З урахуванням викладеного позивач не перебував на місці оформлення матеріалів за ст. 130 КУПАП 21.10.2024р., не підписував жодних документів, відтак не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в Зарічному районному суді м. Суми. Позивач впевнений Сумським апеляційним судом буде надана належна оцінка підставам зазначеним в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного просить суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕНА № 3609148 ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 20400 грн. У постанові зазначено, що під час перевірки встановлено що згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2024р. ОСОБА_1 був позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2024р ОСОБА_1 , визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в прибуток держави в, розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Постановою Сумського апеляційного суду від 21 лютого 2025 року справа №591/11077/24, провадження №33/816/418/25, поновлено захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Ейсмонт Є.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2024 року. Апеляційну скаргу захисника Ейсмонта Є.А. задоволено. Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 скасовано, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закрите, на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова набираала законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Постанову серія ЕНА № 3609148 від 05.12.2024р., якою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, винесена відповідачем з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 256, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Натомість на момент ухвалення рішення постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 6 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляду позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом тощо.

Згідно ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. В разі неподання доказів на пропозицію суду, справа вирішується на основі наявних доказів.

Зі справи встановлено, що будь-яких доказів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами, крім постанови Зарічного районного суду м. Суми від 06.11.2024 яка скасована, а провадження закрите у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду не надано.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, а тому постанова серії ЕНА №3609148 від , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 40800 грн. за порушення ч. 4 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до статті 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов представника ОСОБА_1 , адвоката Ейсмонта Є.А. до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №3609148 від , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 40800 грн. за порушення ч. 4 ст.126 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Стягнути, на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, кошти на відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Роман БАКЛАНОВ