Справа № 560/6833/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6833/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

24 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 70 від 01.02.2024 року визнати протиправним та скасувати.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на посаді шліфувальника фарфорових виробів сухої шліфовки з 23.06.1988 року по 25.11.1997 року Полонського фарфорового заводу та період проходження військової служби з 21.05.1985 року по 24.05.1988 року.

- призначити, здійснити нарахування, та виплату пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 починаючи з 24.01.2024 року.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішення від 02.10.2024 позов задовольнив частково. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби з 21.05.1985 по 24.05.1988. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що в трудовій книжці відсутні повні реквізити підстави запису. Крім того, вищевказаний військовий квиток до заяви про призначення пенсії додано не було.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що записи в трудовій книжці надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначені апеляційні скарги розглядаються в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №70 від 01.02.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу визначеного ст. 114 Закону №1058-IV.

Також у рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 33 роки 4 місяці 22 дні. Пільговий стаж особи не визначено. Заявник не надав документи, які уточнюють пільговий характер роботи.

До страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 21.05.1985 по 24.05.1988, оскільки в трудовій книжці відсутні повні реквізити підстави запису, військовий квиток або довідку не надано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо не зарахування пенсійним органом до пільгового стажу періоду роботи на посаді шліфувальника фарфорових виробів сухої шліфовки з 23.06.1988 по 25.11.1997, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IVправо на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до п.3 роз`яснення, наданого Міністерством соціального захисту населення України від 10.05.1994 №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах", право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Спискам №1 і 2, на протязі повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій.

При цьому, підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, однак, у разі відсутності в ній таких записів, необхідним є подання уточнюючої довідки підприємства. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року по справі №336/3067/17.

Тобто, підставою для призначення пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо роботи на підприємстві, а і довідка підприємства, яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30 вересня 1984 року позивач працював в Полонському фарфоровому заводі, зокрема в спірний період:

- 23.06.1988 прийнятий в цех художнього оформлення шліфувальником 3 розряду;

- 08.06.1990 у зв`язку з переводом сортувального учня цеху художнього оформлення в комплексно-механізований цех рахувати шліфувальником комплексно-механізованого цеху;

- 11.03.1994 рахувати шліфувальником сухої шліфовки 3 розряду комплексно-механізованого цеху;

- 25.11.1997 переведений комплектувальником фарфорових виробів по 3 розряду комплексно-механізованого цеху.

Також встановлено, що у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці, а саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день.

При цьому, в трудовій книжці відсутні відомості про роботу позивача в шкідливих умовах праці із зазначенням періоду роботи, характеру виконуваної роботи. Відповідно, в такому випадку подання уточнюючої довідки позивачем для призначення пільгової пенсії є обов`язковим.

Отже, надані позивачем пенсійному органу документи не підтверджують пільговий характер умов праці.

Крім того, позивачем не наведено обставин та не підтверджено документально неможливість самостійного отримання необхідних уточнюючих довідок або звернення до органу Пенсійного фонду України за допомогою з таким питанням.

Слід також зазначити, що Порядок №637 було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників (у тому числі пільгового) з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуаціях.

Отже, встановивши відсутність відомостей, необхідних для підтвердження зайнятості позивача на роботах із шкідливими умовами праці повний день, відповідач обґрунтовано та правомірно вказав на відсутність підстав, на час звернення із заявою про призначення пенсії, для зарахування до пільгового стажу таких періодів роботи позивача.

Тому, як вірно зазначає суд першої інстанції, у цій частині позовні вимоги не підлягали задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо не зарахування пенсійним органом до страхового стажу періоду проходження військової служби з 21.05.1985 по 24.05.1988, колегія суддів враховує наступне.

Приписами статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Поряд з цим, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Як встановив суд першої інстанції, позивачу відмовлено у зарахуванні до трудового стажу періоду проходження військової служби з 21.05.1985 по 24.05.1988, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці відсутні повні реквізити підстави запису.

При цьому, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить запис №3 "Служба в рядах Радянської армії з 21.05.1985 по 24.05.1988". Запис внесено на підставі військового квитка серії НОМЕР_2 .

Позивачем надано військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 21 травня 1985 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого ОСОБА_1 у період з 21 травня 1985 року по 24 травня 1988 року проходив військову службу.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача, що трудовій книжці відсутні повні реквізити підстави запису періоду проходження військової служби позивачем, оскільки працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 21.05.1985 по 24.05.1988. Отже, з огляду на наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (пенсійний орган за місцем реєстрації позивача) зарахувати до страхового стажу позивача вказаний період проходження військової служби.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано належну правову оцінку стосовно позовної вимоги про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії, та зобов`язати призначити пенсію, оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого належним чином, для призначення пенсії.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.