Справа № 718/651/25
Суддя: Масюк Л. О.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 718/651/25
Провадження 2-а/718/17/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької областіу складі: головуючої-судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань адміністративну справу №718/651/25, за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до заступника командира взводу 2 взвод 1 рота 1 батальйон УПП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції Амінової Анни Суфіївни (м.Чернівці вул..Заводська, 22), Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції (м.Чернівці вул..Заводська, 22) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

13.03.2025 року Кіцманським районним судом Чернівецької області отримано адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до заступника командира взводу 2 взвод 1 рота 1 батальйон УПП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції Амінової Анни Суфіївни ( м.Чернівці вул..Заводська, 22), Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції (м.Чернівці вул..Заводська, 22) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 08.03.2025 року він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4198205 від 05.03.2025 року, згідно якої він 05.03.2025 року о 01:59 год. керував транспортним засобом з порушенням вимог стандартів, а саме колір зовнішнього світлового приладу покажчику повороту, який червоного кольору, чим порушив вимоги п.31.4.3 а ПДР України та п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Важає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного порушення вимог ПДР позивачем вчинено не було, його автомобіль привезений із США, пройшов державну реєстрацію та пройшов відповідну перевірку на дотримання всіх правил та стандартів. Автомобіль не був жодним чином переобладнаний, такий був сертифікований в Україні та придатний до експлуатації. З моменту придбання автомобіля, зміни до його конструкцій не вносилися.

Крім цього, вказує на те, що відповідно до вимог ДСТУ 3649:2010, а саме п. 6.1.5, задній покажчик повороту повинен бути жовтим для всіх категорій колісних транспортних засобів, однак його транспортний засіб «BMW 5281», номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на території України, підтвердженням чого є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є необґрунтованим і недоведеним. За таких умов вважає, що у його діях немає складу правопорушення, а постанова якою його визнано винним є необґрунтованою, протиправною, незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №4198205 від 05.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП ДПП в Чернівецькій області на його користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 605,60 гривень.

Від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги останній підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Мєлких О. в судове засіжання не зявився, однак скерував на адресу суду відзив на позовну заяву.

Зазначає, що під час несення служби в с.Мамаївці по вул.Симоненка, 2, 05.03.2025 року екіпажем патрульної поліції, під час вільного патрулювання було виявлено транспортний засіб, який порушив правила дорожнього руху, а саме водій керував транспортним засобом «BMW 5281», номерний знак НОМЕР_1 , в якому колір зовнішніх світлових приладів не відповідав вимогам конструкції транспортного засобу, а саме користувався попереджувальними сигналами червоного кольору, чим порушив ДСТУ 3649:2010 та ПДР, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, якими визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст..35 ЗУ «Про національну поліцію».

Вказує, що поліцейська підійшла до водія, належним чином представилася, пояснила суть правопорушення, а саме порушення вимог ДСТУ 3649:2010 та ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.122 ч.2 КУпАП, після чого винесла постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу в сумі 510 грн.

Вважає, що постанова серія ЕНА №4198205 від 05.03.2025 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, доводи позивача безпідставні, необґрунтовані.

Враховуючи наведене, просить в задоволенні позову відмовити.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно фабули постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №4198205 від 05.03.2025 року ОСОБА_1 ставиться в провину керування транспортним засобом BMW 5281 державний номерний знак НОМЕР_1 05.03.2025 року о 01:59 год. з порушенням вимог стандартів, а сааме - колір зовнішнього світлового приладу покажчику повороту червоного кольору, чим порушив вимоги п.31.4.3 а ПДР України та п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Даною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 (п"ятсот десять) гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачен іКонституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 31.4.3.а ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам на зовнішніх світлових приладах кількості, типу, кольору, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів, що не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Статтею 33 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (надалі ДСТУ 3649:2010) визначені вимоги до технічного стану колісних транспортних засобів (далі КТЗ).

Відповідно до п. 5.1 ДСТУ 3649:2010 технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника.

Пунктом 6.1 ДСТУ 3649:2010 встановлено вимоги до зовнішніх світлових приладів.

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 ДСТУ 3649:2010 не дозволено змінювати розташування приладів зовнішніх світлових (далі ПЗС), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.

Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1 підпункту 6.1.5 ДСТУ 3649:2010. Так, обов`язково на всіх автомобілях та автобусах установлюються передній габаритний ліхтар білого кольору, задній габаритний ліхтар червоного кольору, що є обов`язковим для всіх категорій. При цьому кількість переднього габаритного ліхтаря становить 2, а заднього 2 або 4.

Методи контролювання зовнішніх світлових приладів визначені п. 7.1. ДСТУ 3649:2010, згідно пп. 7.1.1 якого відповідність вимогам 6.1.1.-6.1.5, 6.1.6.3, 6.1.7.1-6.1.7.3, 6.1.7.5, 6.1.7.6 перевіряють візуально.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому перераховує норми чинного законодавства, якими керувалася посадова особа при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

До адміністративного позову долучено копію свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу «BMW 5281», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач.

Факт первинної реєстрації транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу свідчить, що вказаний автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації та у зв`язку з чим компетентним органом було здійснено реєстрацію транспортного засобу.

Відповідачем не спростовано доводи позивача, що автомобіль ввезений на територію України, пройшов процедуру державної реєстрації транспортного засобу, яка полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків без подальшого переобладнання.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова у справі про адміністративні правопорушення, в якій зафіксовано нібито порушення водієм ПДР України.

Оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вини позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача щодо незаконності постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в постанові про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Більше того судом встановлено, що позивач керував транспортним засобом, який відповідає ДСТУ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.03.2025 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статями 9, 121, 245, 251, 280 КУпАП, статями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4198205 від 05.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП ДПП в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О.Масюк