Справа № 203/6303/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2025 року м. Дніпросправа № 203/6303/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 р. (суддя Єдаменко С.В.) в адміністративній справі №203/6303/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову серії АА № 00020704 від 18.07.2024, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М., в частині стягнення подвійного штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та визнати вказану постанову такою, що виконана в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що є власницею транспортного засобу «RENAULT MAGNUM 440», д.н.з. НОМЕР_1 . Із застосунку «Дія» 30 жовтня 2024 р. вона дізналась про наявність спірної постанови, за якою було відкрито виконавче провадження. В цей же день вона направила до Державної служби України з безпеки на транспорті заяву, в якій повідомила про виконання постанови про накладення штрафу та просила відкликати заяву про її примусове виконання. 04 листопада 2024 р. позивачка отримала від Державної служби України з безпеки на транспорті відмову і звернулась до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що відповідачем не дотримано процедуру надсилання для примусового виконання постанови для стягнення штрафу в подвійному розмірі, так як не було отримано довідки про причини повернення/досилання, поштового відправлення №389 з підстав, зазначених у 8 розділу ІІ Інструкції. Судом, не враховано, що процедура надсилання, в тому числі процедуру доставляння до адресата, в незалежності від того отримав адресат чи ні постанову про адміністративне правопорушення, та саме про це наведено у висновках, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі за № 160/14218/23, яку суд зобов`язаний був врахувати відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, так як це не право, а саме обов`язок суду.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те спірна постанова була винесена 18.07.2024 та скерована 19.07.2024 на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, а саме - АДРЕСА_1 , що підтверджується копією поштових відправлень Ф.119. Поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання (№ відправлення 954). Таким чином, відповідачем виконано всі передбачені законом заходи з метою направлення постанови серії АА № 00020704 за адресою, вказаною в офіційних державних реєстрах.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 11 березня 2025 р.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

Постановою відповідача серії АА № 00020704 від 18.07.2024 р. позивачку, як власника транспортного засобу «RENAULT MAGNUM 440», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням положень ст.14-3 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн. (а.с.41) Згідно інформаційних даних відповідальною особою за даним транспортним засобом була ОСОБА_1 , поштова адреса: АДРЕСА_1 . Вказана адреса також відповідає зареєстрованому місцю проживання позивачки згідно паспортних даних, даних Єдиного державного демографічного реєстру та адресі зазначеній в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.а.с.6-7, 21-22, 29) 18 липня 2024 року постанова була здана для відправки до поштового відділення та 19 липня 2024 року засобами поштового зв`язку направлена на адресу позивачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення. (а.с.40) Згідно відомостей сайту відстеження поштових пересилань «Укрпошти», що є у відкритому доступі, за трекінгом № 954, постанова була повернута адресату 11.08.2024 р. за закінченням терміну зберігання та отримана відправником 15.08.2024 р. Після чого відповідачем в порядку ст.ст.300-2, 308 КУпАП до Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено постанову серії АА № 00020704 від 18.07.2024 р. із заявою про її примусове виконання та стягнення штрафу в подвійному розмірі в сумі 17 000 грн. (а.с.18-19) Постановою державного виконавця від 29.10.2024 р. було відкрито виконавче провадження № 76420027. (а.с.8) В подальшому позивачкою згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 30.10.2024 р. було сплачено штраф в сумі 8 500 грн. (а.с.14).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови, оскільки оскарження її в частині стягнення штрафу в подвійному розмірі стосується її подальшого примусового виконання.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Щодо доводу апеляційної скарги позивачки про порушення відповідачем процедури надсилання спірної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини 3 статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Статтею 279-5 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.10.2021 за №1286/36908) затверджена Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

За змістом пункту 8 розділу ІІ цієї Інструкції, постанова протягом трьох робочих днів з дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі невручення постанови адресату за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів або Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, днем отримання адміністративної постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до Державної служби України з безпеки на транспорті. Постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення адресату постанови або про відмову в її отриманні, яке надійшло від національного оператора поштового зв`язку, або дати повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті поштового відправлення з позначкою про його невручення.

Як встановлено судом першої інстанції, спірна постанова була направлена за зареєстрованим місцем проживання позивачки, повернута з відміткою національного оператора поштового зв`язку про невручення із зазначенням причини невручення (закінчення терміну зберігання), після чого була скерована на примусове виконання.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їх службові та посадові особи повинні діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що відповідач діяв в межах приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення та у спосіб, визначений Інструкцією № 512, не допустивши порушення прав позивачки, як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

На переконання колегії суддів, позивачка, як власниця транспортного засобу, який використовується у підприємницькій діяльності, мала усвідомлювати можливі негативні наслідки, пов`язані із порушенням Правил дорожнього руху при перевезенні вантажів, та забезпечити внесення даних про місце свого проживання до відповідних державних реєстрів або подати заяву до національного оператора поштового зв`язку про переадресацію відправлень, чи забезпечити отримання кореспонденції уповноваженою особою.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що порушене позивачкою питання не впливає на правомірність спірної постанови, оскільки стосується її примусового виконання.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції приписів статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, які полягають у незастосуванні правового висновку Верховного Суду у справі № 160/14218/23, колегія суддів вважає неспроможними з наступних підстав:

У справі № 160/14218/23 позов був пред`явлений до органу державної виконавчої служби.. Верховний Суд у постанові від 30.01.2024 підтримав судові рішення попередніх інстанцій, якими було відмовлено у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання державного виконавця закінчити виконавче провадження.

Враховуючи те, що спірні правовідносини не є релевантними до тих, які вирішувались у справі № 160/14218/23, процесуальні підстави для врахування правових висновків Верховного Суду - відсутні.

Колегія суддів також звертає увагу, що доводи апеляційної скарги про те, що відповідач був зобов`язаний отримати довідку про причини повернення/досилання поштового відправлення №389 стосуються інших правовідносин, які виникли у справі №203/4688/24 в межах оскарження ОСОБА_1 іншої постанови - серії АА №00020144 від 31.05.2024.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 р. в адміністративній справі №203/6303/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 березня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник