Справа № 761/11697/21
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/325/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Шевченківський районний суд . Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Густіліної О.С.,

представника відповідача Котовського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуба Сергія Володимировича з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 22.02.2021 позивач, керуючи транспортним засобом NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 , дотримуючись ПДР, 0 12 год. 20 хв., враховуючи, що в районі Майдану Незалежності відсутні місця для стоянки автомобілів, короткочасно залишив свій транспортний засіб, розмістивши його поза проїзною частиною на тротуарі ближче до проїзної частини вул. Майдан Незалежності на перетині (примикання) вул. Майдан Незалежності та вул. Костьольна у м. Києві по діагоналі навпроти готелю «Козацький» таким чином, щоб не створювати перешкод для руху пішоходів. При цьому відстань між автомобілем та клумбою становила близько 2 метрів. Разом з тим, транспортний засіб NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 був евакуйований працівниками інспекції з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на спеціальний майданчик для зберігання. Постанову про адміністративне стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № від 22.02.2021 була отримана позивачем 15.03.2021. Відповідно до даної постанови ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.10 (д) ПДР, залишивши транспортний засіб NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_2 стоянки таким чином, що створює перешкоду для руху пішоходів або інших транспортних засобів. Разом з тим, позивачем не було порушено ПДР, докази цього відсутні а евакуація транспортного засобу проведена з порушеннями чинного законодавства України, а тому позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову, стягнутий штраф у розмірі 225,00 грн. повернути; визнати протиправними дії головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуба Сергія Володимировича та стягнути з відповідача судові витрати.

Провадження у справі відкрито 26.09.2022, відповідно до положень ст. ст. 12, 260 КАС України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.02.2025 зважаючи на положення ч. ч. 3,4 ст.48 КАС України, які передбачають, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, з огляду на те, що суд позбавлений можливості самостійно вирішити питання щодо кола відповідачів, вирішено питання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

05.03.2025 в судовому засідання задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача належним - Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

06.03.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» повідомив про подачу Департаментом відзиву на позов ОСОБА_1 04.11.2022. Оскільки позовна заява не змінювалась, а нова редакція позову не подавалась, просив взяти до уваги доводи викладені у відзиві з урахуванням наданих доказів.

Так, у відзиві зазначено, що транспортний засіб позивача, був розташований на тротуарі таким чином, що створював руху пішоходів перешкоди, оскільки його розташовано безпосередньо посередині тротуару у місці його звуження та заокруглення для повороту на право. Окрім того, таке розміщення автомобіля ще й суттєво утруднює рух осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів з дитячими колясками, які потребують більше простору для можливістю безперешкодного пересування. Зазначене підтверджується матеріалами фотофіксації до постанови від 22.02.2021 року.

В судовому засіданні позивач, його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову. Зазначив, що правопорушення, що його вчинив позивач підтверджується належними та допустимими доказами.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, і не заперечується сторонами, що 22.02.2021 Головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голубом С.В. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративне стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № .

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В постанові зазначено, що 22.02.2021 о 12 год. 24 хв. транспортний засіб NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 залишено на вул. Михайлівська, 1/3 в м. Києві для стоянки таким чином, що створює перешкоду для руху пішоходів або інших транспортних засобів, чим порушено п. 15.10.д) Правил дорожнього руху України.

Також, як вбачається з оскаржуваної постанови, технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення - Sigma-Xtreme PQ53, CammPro 1826.

Положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Так, п. 15.10 (д) ПДР заборонено стоянку у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Позивач зазначає, що особа, яка керувала належним йому транспортним засобом, не було порушено п. 15.10 (д) ПДР, його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, оскаржувана постанова містить посилання на те, що фіксування порушення ПДР здійснювалось технічним засобомSigma-Xtreme PQ53, CammPro 1826. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що такий засіб використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, і серед інших, передбачених ст. 122 КУпАП, здійснюється безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Проте, відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Необхідно звернути увагу і на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, надані у постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (п. 24), де роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, не було їх отримано і під час розгляду справи, що у ОСОБА_1 було відібрано пояснення щодо подій, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови або надано оцінку іншим доказам, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наявних в справі матеріалів, будь-які вимірювання, які б дозволили достеменно встановити зупинку транспортного засобу таким чином, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів відсутні, що виключає можливість стверджувати про порушення позивачем пункту 15.9, д) ПДР України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, наявні підстави вважати, що належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 п. 15.10 (д) ПДР відсутні.

У рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в частині скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведених норм процесуального права, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було сплачено певні суми за евакуацію транспортного засобу, його зберігання на спеціальному майданчику та штраф у розмірі 255,00 грн.

Як свідчить позовна заява, ОСОБА_1 просить повернути стягнутий штраф.

Зазначена позовна вимога не може бути задоволена, оскільки процедура повернення штрафу передбачена статтею 296 КАС України і не може бути розглянута в цій справі. Окремий порядок повернення коштів передбачений Порядком повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787.

Вказана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 22.07.2019 р. у справі №757/2757/16-а.

Так, відповідно до частини 1 статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 265-2 КУпАП у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Інформація про тимчасове затримання транспортного засобу має невідкладно передаватися на абонентський номер рухомого (мобільного) зв`язку та на адресу електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4 цього Кодексу.

Тобто, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Стаття 265-4 КУпАП визначає, що тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; 4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; 5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; 6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації; 7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що розміщення затриманого транспортного засобу позивача суттєво перешкоджало дорожньому руху чи створювало загрозу безпеці руху, суд вважає, що при складанні акту про огляд та затримання транспортного засобу дії інспектора не відповідали вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 265-2 КУпАП.

Крім того, відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, виключає, згідно вимог ст. 265-4 КУпАП, застосування до неї такого заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення як тимчасове затримання транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.

Поняття витрат на професійну правничу допомогу та порядок їх розподілу між сторонами визначені ст. 134 КАС України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Позивач заявляє, що у зв`язку з розглядом цієї справи в суді він поніс судові витрати правову допомогу адвоката у розмірі 7 000,00 грн.

Також позивачем зроблено заяву про понесення витрат на таку допомогу в більшому обсязі, докази чого буде надано протягом п`яти днів з дня проголошення рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

На підтвердження понесення витрат у розмірі 7 000,00 грн. надано копію Договору про надання правової допомоги від 18.03.2021, укладеного позивачем з адвокатом Густіліною О.С., прейскурант цін на адвокатські послуги (додаток до Договору від 18.03.2021) , узгоджений сторонами, звіт від 25.03.2021 про виконання договору про надання правової допомоги з описом наданих послуг, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1/25/03 від 25.03.2021 щодо оплати послуг адвоката у розмірі 7 000,00 грн.

За ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, представник відповідача просить відмовити у заявлених вимог про відкодування таких витрат, як це зазначено у відзиві, оскільки не виявляється можливим встановити їх реальність та необхідність певних послуг та їх зв`язок зі справою.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Проте, на думку суду, надані стороною позивача докази свідчать про надання ОСОБА_1 відповідних послуг та не дають підстав вважати, що їх розмір не є розумним з урахуванням складності справи.

Беручи до уваги приписи ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, має бути стягнуто судовий збір та витрати на правову допомогу.

Зважаючи на викладене та керуючись Конституцією України, ст. ст. 77, 242, 250, 286, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, ст. ст. 9, 122, 247, 251, 258, 280 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису)задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № від 22 лютого 2021 року.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати протиправними дії головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуба Сергія Володимировича щодо евакуації 22.02.2021 транспортного засобу NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя