Справа № 160/23531/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23531/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2024, (суддя суду першої інстанції Савченко А.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/23531/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

29.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Рішення 70 від 09.08.2024 року, що було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за її заявою про призначення пенсії за віком від 02.08.2024 року та зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах з 02.08.2024 року відповідно до п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 р. №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року), зарахувавши до страхового стажу періоди з 31.01.1992 року по 22.08.1992 року та з 23.08.1995 року по 19.09.1998 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії на підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування у зв`язку із не досягненням відповідного пенсійного віку. На думку позивачки, такі дії відповідача є протиправними, оскільки ним не враховано рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 р. у справі №1-р/2020, ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VІІІ. Крім того, відповідачем не зараховано до страхового стажу періоди з 31.01.1992 року по 22.08.1992 року та з 23.08.1995 року по 19.09.1998 року.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 14.11.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09.08.2024р. №70 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 02.08.2024 р. відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передати електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, а саме, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, для здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 02.08.2024 р. відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності ОСОБА_1 , вказані у трудовій книжці колгоспника від 20.01.1993 р. та у довідці від 30.07.2024р. №К-481-24, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ПФУ в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Головне управління ПФУ в Запорізькій області правомірно відмовило позивачу у призначення пенсії у зв`язку з недосягненням нею пенсійного віку 55 років та недостатністю стажу 25 років. До стажу не зараховано періоди з 1992, 1995-1998, згідно х архівною довідкою №-481-24 від 30.07.2024, оскільки в ній скорочене ПІБ позивача.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, заявник просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.08.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Запорізькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачки.

Рішенням Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 09.08.2024 р. №70 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. На дату звернення ОСОБА_1 не досягла віку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058.

Тобто, фактично підставою для відмови в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є недостатній вік.

Крім того у рішенні від 09.08.2024 р. №70 зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди з 1992, 1995-1998, згідно архівної довідки К-481-24 від 30.07.2024р., оскільки в відомостях про роботу скорочено ПІБ.

Як встановлено з трудової книжки колгоспника від 20.01.1993р., ОСОБА_1 працювала з 1992 року по 29.04.2000р. у колгоспі 13 річчя жовтня.

Не погоджуючись з рішенням відповідача у не призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за списком №2 відповідно до п «б» ст. 13 Закону №1788-ХІІ з 50 років, також суд вказав, що стаж позивача за період з 1992, 1995-1998 підлягає зарахуванню в повному обсязі, оскільки підтверджений записами трудової книжки та довідкою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою пунктом 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом б статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Відтак, суд доходить висновку, що відмова Головного управління ПФУ в Запорізькій області в призначенні позивачці, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж 23 роки 9 місяців 20 днів, пільговий стаж 14 років 7 місяці 1 день, з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

А тому, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що позивачка набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-ХІІ, а отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 31.01.1992 року по 22.08.1992 року та з 23.08.1995 року по 19.09.1998 року, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, у рішенні Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 09.08.2024 р. №70 зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди з 1992, 1995-1998, згідно архівної довідки К-481-24 від 30.07.2024 р., оскільки в відомостях про роботу скорочено ПІБ.

Як встановлено, згідно архівної довідки К-481-24 від 30.07.2024 р. підтверджено стаж роботи Ковалишиної Свет Ник, Ковалишиної Світлани, Ковалишиної Свети Н..

Суд зазначає, що наявних даних трудової книжки та довідки, яка видана ОСОБА_1 , достатньо для ідентифікації її робити, а неповне зазначення імені в архівній довідці не може бути підставою для відмови в зарахуванні страхового стажу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Як встановлено судом, згідно трудової книжки колгоспника від 20.01.1993р., ОСОБА_1 працювала з 1992 року по 29.04.2000р. у колгоспі 13 річчя жовтня.

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду може скористатись своїм правом перевірки даних трудової книжки колгоспника.

Суд у порядку ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), враховує при розгляді даної справи правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що відсутність посилання чи наявність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Так, право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки, відтак вказана довідка повинна бути врахована відповідачем при призначенні пенсії позивача.

Разом з тим, довідка не містить дати початку роботи позивачки у січні 1992 року, натомість, ця довідка містить кількість відпрацьованих днів за період, починаючи з січня 1992 року, крім того, кількість відпрацьованих днів вказано у трудовій книжці колгоспника, а тому відповідний стаж необхідно врахувати органом пенсійного фонду.

Отже, з метою відновлення прав позивача у частині зарахування стажу роботи суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності ОСОБА_1 , вказані у трудовій книжці колгоспника від 20.01.1993 р. та у довідці від 30.07.2024р. №К-481-24.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду, в межах доводів скарги відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2024 в адміністративній справі № 160/23531/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай