Справа № 560/882/25
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/882/25
РІШЕННЯ

іменем України

24 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 від 28.02.2022, у розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 04.06.2024 по 12.06.2024, періоду відпустки строком 30 (тридцять) календарних днів згідно з довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 12.06.2024 № 880 та періоду відпустки строком 60 (шістдесят) календарних днів, згідно з довідкою ВЛК ВМКЦ ЗР від 08.08.2024 № 6723. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 від 28.02.2022, у розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 04.06.2024 по 12.06.2024, періоду відпустки строком 30 (тридцять) календарних днів згідно з довідкою ВЛК від 12.06.2024 № 880 та періоду відпустки строком 60 (шістдесят) календарних днів згідно з довідкою ВЛК від 08.08.2024 № 6723, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 червня 2024 року під час виконання обов`язків військової служби, у бойовій обстановці, під час виконання завдань з відсічі й стримуванні збройної агресії російської федерації проти України отримав травмування внаслідок власної необережності під час переміщення в укриття у районі майданчика зльоту та посадки DJI Mavic 3 "Сич" батареї корегування артилерійського вогню дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Поранення призвело до стаціонарного лікування протягом періоду з 04.06.2024 по 12.06.2024 у військовій частині НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3858. Відповідно до довідки ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 12.06.2024 № 880, позивачу надано відпустку для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб.

Станом на дату складання позовної заяви військовою частиною НОМЕР_1 не виплачено ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період лікування поранення та перебування у відпустці для лікування тяжкого поранення, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача на адресу суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що у довідці військово-лікарської комісії №880 від 12.06.2024 відсутні відомості про причинно-наслідковий зв`язок травми із захистом Батьківщини, що в свою чергу виключає можливість для прийняття рішення командиром військової частини для включення у наказ для виплати винагороди у розмірі 100000 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.06.2024 №165 старшого солдата ОСОБА_1 визнано таким, що з 13 червня 2024 року вибув у відпустку для лікування після поранення терміном на тридцять діб з 13 червня 2024 року по 12 липня 2024 року. Однак, після завершення періоду перебування у відпустці, старший солдат ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не прибув.

Вказує, що травма отримана старшим солдатом ОСОБА_2 відноситься до тяжких, однак не пов`язана із захистом Батьківщини.

Від позивача на адресу суду надано відповідь на відзив в якому останній просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2024 №80 старший солдат ОСОБА_1 з 20 березня 2024 року перебував у складі сил та засобів оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

04.06.2024 старший солдат ОСОБА_1 отримав травму: Закритий уламковий перелом ДМЕ променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням. ЗТГК. Забій грудної клітки зліва. Перелом ІХ ребра зліва. Садна лівої в/кінцівки, обличчя.

Згідно довідки ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону від 08.08.2024 № 6723, позивачу надано відпустку для лікування після травми на 60 (шістдесят) календарних днів, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3858, виданої військовою частиною НОМЕР_4 , старший солдат ОСОБА_1 в період з 04.06.2024 по 12.06.2024 з діагнозом: Закритий багатоуламковий внутрішньосуглобовий перелом ДМЕ променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням уламків. Закрита травма грудної клітини. Закритий перелом шилоподібного виростку лівої ліктьової кістки перебував на стаціонарному лікуванні.

Наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2024 №157 та від 13.06.2024 №165 старшого солдата ОСОБА_1 визнано таким, що в період 04.06.2024 по 12.06.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у міській лікарні №5 м. Запоріжжя.

Таким чином, у зв`язку з вищевказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після поранення за висновком (довідкою) військово-лікарської комісії.

Позивачем до військової частини НОМЕР_1 було направлено запит від 30.10.2024 про нарахування та виплату ОСОБА_1 заборгованості щодо додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022.

Листом від 13.12.2024 військова частина НОМЕР_1 надала відповідь та повідомила, що відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2024 № 4002/а: "04 червня 2024 року під час виконання обов`язків військової служби, у бойовій обстановці, під час виконання завдань з відсічі й стримуванні збройної агресії російської федерації проти України отримав травмування внаслідок власної необережності під час переміщення в укриття та пов`язане зі виконанням обов`язків військової служби (Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2024 року № 648), що не надає право військовослужбовцю на виплату 100000,00 гривень».

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період перебування на лікуванні у стаціонарі, а також за період перебування у відпустці для лікування тяжкого поранення, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів Українивід28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п. 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

В даному ж випадку, обидві вищевказані умови дотримані та підтверджуються наявними в матеріалах справи випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3858, довідкою військово-лікарської комісії від 12.06.2024 № 880, а також довідки ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону від 08.08.2024 № 6723

Згідно Витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сли України від 22.11.2024 №8397 постанови про причинний зв`язок травми за довідками ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 12.06.2024 № 880 та ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 08.08.2024 № 6723 відмінено.

До постанов ВЛК внесено зміни в частині причинного зв`язку поранення та встановлено зв`язок з захистом Батьківщини.

Суд зазначає, що військова частина НОМЕР_1 видала довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.10.2024 № 4002/а, якою встановлено факт отримання ОСОБА_1 поранення у бойовій обстановці під час захисту Батьківщини (04.06.2024), а також те, що згідно з Витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України від 22.11.2024 № 8397 встановлено причинний зв`язок поранення з захистом Батьківщини.

Враховуючи наведені вище обставини, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та час перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Оскільки, як вже було встановлено вище, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я тобто за період з 04.06.2024 по 12.06.2024 та часу перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня, не виплата відповідачем відповідної винагороди є грубим порушенням прав позивача.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги повноваження суду при вирішенні справи, передбачені ст. 245 КАС України, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 від 28.02.2022, у розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 04.06.2024 по 12.06.2024, періоду відпустки строком 30 (тридцять) календарних днів та періоду відпустки строком 60 (шістдесят) календарних днів, з урахуванням виплачених сум.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 04.06.2024 по 12.06.2024, періоду відпустки строком 30 (тридцять) календарних днів та періоду відпустки строком 60 (шістдесят) календарних днів.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 від 28.02.2022, у розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 04.06.2024 по 12.06.2024, періоду відпустки строком 30 (тридцять) календарних днів та періоду відпустки строком 60 (шістдесят) календарних днів, з урахуванням виплачених сум.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук