Справа № 140/2687/25
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2687/25
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Костюкевич С.Ф., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною щодо не зняття арешту з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4866437, дата реєстрації 04.03.2014, об`єкт обтяження невизначене все нерухоме майно та зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4866437, дата реєстрації 04.03.2014, об`єкт обтяження невизначене все нерухоме майно.

Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодекс.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Згідно із частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною першою статті 77, частиною першою статті 79 КАС України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Статтею 94 КАС України визначено порядок подання письмових доказів та вимоги до них.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з частиною третьою цієї статті учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Як слідує з прохальної частини позовної заяви позивач просить, зокрема, зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4866437, дата реєстрації 04.03.2014, об`єкт обтяження невизначене все нерухоме майно, при цьому в листі відповідача від 11.03.2025 зазначено, що у Відділі перебувало ВП №33923190 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №1-67/2011 від 01.08.2012 щодо конфіскації у засудженого ОСОБА_1 всього належного йому майна в дохід держави, проте до матеріалів позовної заяви не долучено копій рішення чи вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_1 та виданих при набранні законної сили на їх виконання виконавчих документів, на підставі яких накладено арешт на належне позивачу майно, що позбавляє можливості суду визначити в порядку якого провадження видавався виконавчий документ, а відтак і визначити предмет та характер спірних правовідносин.

Відтак, позивачу необхідно долучити до матеріалів справи належним чином засвідчене рішення (вирок) Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_1 , на підставі якого видано ВЛ №1-67/2011 від 01.08.2012 та сам ВЛ №1-67/2011 від 01.08.2012, на підставі яких накладено арешт на все майно позивача.

Крім того, згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, другою статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як слідує із прохальної частини позову ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4866437, дата реєстрації 04.03.2014, об`єкт обтяження невизначене все нерухоме майно.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у лютому 2025 року йому стало відомо про накладення арешту на все належне йому майно (номер запису про обтяження 4866437, дата реєстрації 04.03.2014), у той же час з даним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 17.03.2025, а тому слід вважати, що позовна заява подана до суду поза межами десятиденного строку звернення до суду.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак суддя зазначає, позивачу необхідно звернутися з письмовою заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: 1) належним чином засвідчених копій рішення (вироку) Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_1 та виконавчого листа №1-67/2011 від 01.08.2012, які стали підставою для накладення арешту на все належне позивачу майно; 2) письмової заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у якій вказати підстави для поновлення строку звернення до суду та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя С.Ф. Костюкевич