Справа № 200/5013/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2025 року

м. Київ

справа № 200/5013/24

адміністративне провадження № К/990/9743/25

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу адвокатки Омельченко Тетяни Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року

у справі № 200/5013/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення №4363 від 10 липня 2024 року про відмову в задоволенні рапорту про звільнення з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 , старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України; зобов`язання звільнити з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 , старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та виключити його зі списків особового складу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Військової частини НОМЕР_1 у звільненні ОСОБА_1 з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі його рапорту від 21.06.2024 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення та виключити його зі списків особового складу ОСОБА_1 за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Постановою апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року по справі №200/5013/24 - скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення №4363 від 10 липня 2024 року про відмову в задоволенні рапорту про звільнення з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 , старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України; зобов`язання звільнити з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 , старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та виключити його зі списків особового складу - відмовлено.

Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так у касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року.

Окрім цього, в своїй касаційній скарзі скаржник посилається на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України та зазначає, що апеляційний суд не врахував висновок Верховного Суду від 13.06.2024 року у справі № 520/21316/23 щодо застосування підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Однак Суд відхиляє вказане посилання, оскільки підставою звернення до суду у справі № 520/21316/23 було звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що є різними нормами.

Зважаючи на те, що у першому випадку позивач зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо вказаних норм, а у даному випадку вказує що, суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду, Суд вважає недоведеними наявність підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 2 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки такі є взаємовиключними.

Також скаржник зазначає, що суд апеляційний інстанції невірно застосував п.1 ч.4 ст. 169, ч.1,8 ст. 120, ч.9 ст. 120 КАС України без урахування висновку Верхового Суду, викладеного у постанові від 27.11.2024 року справі № 560/18565/23. Проте, в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції не було застосовано вказані норми КАС України, з огляду на це Сд також відхиляє зазначене посилання.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвокатки Омельченко Тетяни Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі № 200/5013/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська