Справа № 140/2533/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2533/25

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Стецик Н.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправною бездіяльності, що полягає у неврахуванні вислуги років в календарному обчисленні в органах Міністерства внутрішніх справ та Державного департаменту України з питань виконання покарань при розрахунку розміру та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з органів Служби безпеки України; зобов`язання відповідача врахувати вислугу років в календарному обчисленні в органах Міністерства внутрішніх справ та Державного департаменту України з питань виконання покарань при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги та виплатити таку грошову допомогу.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Даною ухвалою визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій вказати інші підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин пропуску цього строку.

21.03.2025 представник позивача адвокат Усаченко М.О. на виконання ухвали суду подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій просить поновити строк звернення до суду з цим позовом з огляду на наступне.

Після звільнення позивача з військової служби з виключенням зі списків особового складу Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим усі належні йому при звільненні виплати надходили частинами, починаючи з 22.11.2024. З призначень платежів (зарахування грошового забезпечення) неможливо було встановити яку частину цих сум становила одноразова грошова допомога при звільненні.

20 січня 2025 року ОСОБА_1 для заповнення декларації осіб, звільнених з посад державної служби, звернувся через месенджер «Whatsapp» до начальника фінансового відділу Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим щодо отримання інформації про розміри та види грошових сум, нарахованих та виплачених йому при звільненні. Того ж дня ним отримано текстове повідомлення від співробітника фінансового відділу Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, із якого він вперше дізнався про розмір нарахованої йому одноразової грошової допомоги при звільненні (726 101,25 грн).

Також звертаю увагу, що позивачу не було надано для ознайомлення та під підпис грошовий атестат, а тому раніше ніж 20.01.2025 він не міг дізнатись розміру нарахованої та виплаченої йому одноразової грошової допомоги при звільнення з військової служби, а отже і про порушення своїх прав.

На підставі наведеного вважає, що позивач з поважних причин пропустив 3-місячний строк звернення до адміністративного суду, а тому просить його поновити.

Аналізуючи доводи, викладені у заяві про усунення недоліків, суд враховує наступне.

Як визначено частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі №380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Разом з тим, відповідно до пункту першого глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, запроваджений на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (термін якого неодноразово продовжувався).

З матеріалів справи слідує, що відповідно до наказу Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим від 06.11.2024 №583-ОС/дск По особовому складу ОСОБА_1 звільнено з військової служби в Службі безпеки України та виключено зі списків особового складу з 06.11.2024.

Оскільки з 06.11.2024 позивач виключений із списків, тобто під час дії статті 233 КЗпП України в новій редакції, отже до суду з цим позовом повинен був звернутися до 06.02.2025. Проте адміністративний позов подано до суду 11.03.2025, тобто з порушенням тримісячного строку, визначеного частиною другою статті 233 КЗпП України.

У заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду представник позивача вказує на те, що позивач після звільнення зі служби отримував грошові виплати (грошове забезпечення) частинами, починаючи з 22.11.2024, з яких неможливо було встановити яку частину цих сум становила одноразова грошова допомога при звільненні. При цьому, про розмір одноразової грошової допомоги (726 101,25 грн) позивач дізнався 20.01.2025 після отримання через месенджер «Whatsapp» від співробітника фінансового відділу Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим текстового повідомлення.

З цього приводу суд зазначає, що отримавши в листопаді 2024 року грошове забезпечення, позивач почав вчиняти дії щодо з`ясування їх складових лише у січні 2025 року, тобто почав вчиняти активні дії з метою захисту порушених прав. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому суд зазначає, що позивач не погоджується із неврахуванням вислуги років в календарному обчисленні в органах Міністерства внутрішніх справ та Державного департаменту України з питань виконання покарань при розрахунку розміру та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з органів Служби безпеки України. Однак про таке неврахування позивач дізнався під час звільнення з військової служби в Службі безпеки України та отримання витягу наказу Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим від 06.11.2024 №583-ОС/дск По особовому складу.

Відтак, представник позивача не навів поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позовна заява подана з пропуском строку звернення до суду, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивач не надав, тому застосовуючи зазначені вище правові висновки Верховного Суду, слід дійти висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною другою статті 123 КАС України, для повернення позовної заяви позивачеві.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення

Суддя Н. В. Стецик