Справа № 520/24291/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення

24 березня 2025 р. справа № 520/24291/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянув у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі №520/24291/24 в порядку статей 249, 382 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/24291/24 від 30.12.2024, позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 у розмірі 77% грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 року №528 наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) з 01.02.2023 у розмірі 77% грошового забезпечення згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 №528 наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення набрало законної сили 30.01.2025.

Позивач через систему «Електронний суд» 09.01.2025 подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку ст. 252 КАС України у справі №520/24291/24, в якому просить суд прийняти додаткове рішення у справі №520/24291/24, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного з 01.01.2023 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 року №528 наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області, відповідно до ст. 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 1, 1-2, 2, 4, 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII без обмеження максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) перерахувати та виплачувати з 01.02.2023 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 77 % грошового забезпечення з 01.02.2023 р. з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які діяли з 01.01.2003 року і мали постійний характер, відповідно до вимог статей 43, 51, 63 Закону України № 2262-ХІІ у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного з 01.01.2023 року без обмеження перерахунку максимальним розміром.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішення законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що за довідкою від 16.05.2024 №528 пенсія позивача - 77% грошового забезпечення має становити 27352,71 грн., що перевищує максимальну 23610 грн., не зважаючи на не врахування в ній усіх додаткових видів отриманих на законних підставах при звільненні з 01.01.2003 з яких було сплачено відповідні внески. Вимоги позивача «без обмеження максимальним розміром» не є передчасними а випливають із належно перерахованих сум пенсії позивача відповідно до довідки УСБУ від 16.05.2024 №528 про розмір грошового забезпечення. До того ж, Головне управління Пенсійного фонду України відповіддю від 09.08.2024 №23371-23405/Б-02/8-2000/24 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії «без обмеження максимальним розміром» - що є протиправним. Інше тлумачення позивних вимог, на думку позивача є обмеженням доступу до суду, не ефективним захистом його прав. Позивач зазначає, що з врахуванням зазначеного не може вважати за передчасне звернення позивача щодо «обмеження перерахунку максимальним розміром». Або в разі виходу за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав позивача, рішення має визначити: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) з 01.02.2023 у розмірі 27 352,71 грн., що становить 77% грошового забезпечення згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 №528 наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області». В іншому випадку Рішення Суду не буде відповідати статті 242 КАСУ «Законність і обґрунтованість судового рішення».

Ухвалою Харківського окружного суду від 30.01.2025 позивачу відмовлено в ухваленні додаткового рішення оскільки судом встановлено, що у позивача відсутнє обмеження пенсії, що підтверджується перерахунками пенсії від 01.01.2018, 01.04.2019, 01.07.20214, 01.03.2024 у пенсійній справі №N/A4019 СБУ та зазначено представником відповідача у поясненнях у справі №520/24291/24.

Відтак позовні вимоги у частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного з 01.01.2023 року відповідно до ст. 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ без обмеження максимальним розміром звернені на майбутнє про що було зазначено в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024.

Отже рішенням Харківського окружного адміністративного від 30.12.2024 у справі №520/24291/24 всі заявлені позовні вимоги розглянуті в повному обсязі під час розгляду справи по суті та надана правова оцінка обставинам.

Позивач через систему «Електронний суд» 10.01.2025 подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку ст. 252 КАС України у справі №520/24291/24, в якому просить суд прийняти додаткове рішення у справі № 520/24291/24, яким встановити розмір перерахунку пенсії позивача, відповідно до довідки № 528, який становить 27 352,71 грн., або зазначити «без обмеження максимальним розміром», що буде відповідати ефективному захисту прав позивача.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що вимоги щодо «розміру 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення» та «без обмеження перерахунку максимальним розміром», за розгляд яких позивачем було сплачено судовий збір, відповідно до ухвали суду від 03.09.2024, в повному обсязі не розглянуто. Вимоги позивача ґрунтувались на підставі діючого законодавства станом на 01.01.2023 року. Довідкою, про розмір грошового забезпечення, від 16.05.2024 р. №528, наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області встановлено, що 100% грошового забезпечення становить 35523 грн., тобто пенсія позивача - 77% має становити 27352,71 грн., що перевищує максимальну 23610 грн. саме з 01.02.2023 року та судом не враховано. Зазначене може свідчити про неповне з`ясування усіх обставин справи що порушує право позивача на «справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень», гарантоване ч.1 ст.2 КАСУ.

Ухвалою Харківського окружного суду від 30.01.2025 позивачу відмовлено в ухваленні додаткового рішення оскільки Судом встановлено, що у позивача відсутнє обмеження пенсії, що підтверджується перерахунками пенсії від 01.01.2018, 01.04.2019, 01.07.20214, 01.03.2024 у пенсійній справі №N/A4019 СБУ та зазначено представником відповідача у поясненнях у справі №520/24291/24.

Відтак позовні вимоги у частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного з 01.01.2023 року відповідно до ст. 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ без обмеження максимальним розміром звернені на майбутнє про що було зазначено в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024.

Відтак рішенням Харківського окружного адміністративного від 30.12.2024 у справі №520/24291/24 всі заявлені позовні вимоги розглянуті в повному обсязі під час розгляду справи по суті, надана правова оцінка обставинам, суд вважає, що підстави для винесення додаткового рішення відсутні.

Позивач через систему «Електронний суд» 06.03.2025 подав до суду заяву про встановлення судового контролю за належним виконанням судового рішення у справі № 520/24291/24 в порядку ст.ст. 249, 382, 383 КАС України, в якому просить суд:

1. Прийняти Заяву до розгляду відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44, ч. 3 ст. 47, ст. 249, 381-1, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

2. Визнати протиправними дії/бездіяльність ГУПФУ на виконання рішення Суду у справі №520/24291/24.

3. Відповідно до ст. 249, 391-1 КАСУ постановити окрему ухвалу і направити її до ГУПФУ щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Суду у справі № 520/24291/24, яким встановити належний розмір перерахунку пенсії позивача, відповідно до довідки № 528, що становить 27352,71 грн., з 01.11.2023 та 28852,71 грн. з 01.03.2024 року, або зазначити «без обмеження максимальним розміром», що буде дійсно відповідати ефективному захисту його прав.

4. З метою забезпечення виконання Рішення Суду, відповідно до ч. 5 ст. 249 КАСУ, встановити у ній строк для надання відповіді ГУПФУ про належне виконання Рішення Суду у справі № 520/24291/24.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначає, що рішення суду у справі №520/24291/24, відповідно до статті 255 КАСУ, набрало законної сили 30.01.2025 року. Позивачем 05.03.2025 отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оформлене листом від 27.02.2025 №5838-3532/Б-03/8-20000/25 в якому зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі №520/24291/24 головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 у розмірі 77% грошового забезпечення згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 №528 наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2025, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. 3 01.03.2025 пенсія буде виплачуватися з урахуванням рішення суду. Також позивач зазначає, що в додатках до листа від 27.02.2025 №5838-3532/Б-03/8-20000/25 зазначено про обмеження пенсії, а саме з урахуванням максимального розміру 20930 грн. з листопада 2023 р. та 23610 грн. з березня 2024 року (замість належного розміру 27 352,71 грн. з 01.11.2023 та 28 852,71 грн. з 01.03.2024 року). Тобто, Рішення Суду не виконано належним чином. Порушені права позивача залишаються не відновленими відповідно до рішення суду від 30.12.2024 року у справі № 520/24291/24.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії/бездіяльність відповідача поданої в порядку ст. 383 КАС України на виконання рішення суду у справі №520/24291/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 (вх.№01/22804/25) по справі №520/24291/24 в порядку статей 249, 382 КАС України прийнято до розгляду та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 6 днів від дати отримання цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду докази про організаційно-правові заходи, спрямовані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 у справі №520/24291/24.

На виконання вказаної ухвали відповідач 20.03.2025 через канцелярію суду надав клопотання в якому зазначив, що Головним управлінням добровільно виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі №520/24291/24. Також відповідач зазначив, що на виконання вказаного рішення, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 у розмірі 77% грошового забезпечення згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 N-528, наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області.

За період з 01.02.2023 по 28.02.2025 нараховано різницю в пенсії у розмірі 19885,31 гривень, яку внесено до Реєстру судових рішень. З 01.03.2025 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду.

Відповідач зауважив, що відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частин 1 та 2 стані 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Враховуючи зазначене, виплату нарахованої різниці в пенсії за відповідний період буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.

Також відповідач зазначив, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість України піл час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Відповідно до норми частини першої статті 2 Закону, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Оскільки пенсію позивачеві призначено до 12.04.2023 та він не надав документів що підтверджують належність до вищезазначених осіб, підстави для проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром відсутні.

Відповідач вказав, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі №520/24291/24 виконано в межах покладених зобов`язань.

Відтак, на думку представника відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області жодним чином не порушило прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи відсутність потреби у виклику у судове засідання сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

При вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ст. 129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена також нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Суд зазначає, що з аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002 р., Ромашов проти України від 27.07.2004 р., Шаренок проти України від 22.02.2004 р. зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX від 21.11.2024) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд прийшов до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом. Тобто зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив, що, зокрема ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того суд зазначає, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також звертає увагу на те, що згідно зі статтею 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства; виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; держава прагне до збалансованості бюджету України.

Доцільність застосування інституту судового контролю в порядку 382 статті КАС має оцінюватись виходячи з реальності подолання несприятливих умов, що перешкоджають повному виконанню судового рішення. В іншому випадку, ефективними є/можуть бути інші інструменти інституту, виходячи з конкретних обставин справи.

З наданого відповідачем клопотання (вх.01-26/28642/25) на виконання ухвали Харківського окружного суду від 18.03.2025 та перерахунків пенсії від 01.02.2023, 01.03.2025 у пенсійній справі №N/А4019-СБУ ОСОБА_1 з 01.02.2023 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі №520/24291/24 судом встановлено, що відповідачем здійснено перерахунок грошового забезпечення.

Судом встановлено, що за період з 01.02.2023 по 28.02.2025 нараховано різницю в пенсії у розмірі 19885,31 гривень, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №N/А4019-СБУ, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до переліку відомостей з пенсійної справи ОСОБА_1 з січня 2024 по березень 2025 з 01.03.2025 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду від 30.12.2024 по справі №520/24291/24.

Отже, суд зазначає, що судове рішення було виконано відповідачем, а позивач, по суті, не згоден із тим, яким чином відповідач його виконав.

Водночас, незгода позивача із тим, яким чином виконано судове рішення відповідачем, не є підставою для встановлення судового контролю.

Суд зазначає, що предметом розгляду адміністративної справи №520/24291/24 є правовідносини, що складися між позивачем та відповідачем з приводу перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 у розмірі 77% грошового забезпечення згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 №528 наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області.

При цьому, позовні вимоги у частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного з 01.01.2023 року відповідно до ст. 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ без обмеження максимальним розміром звернені на майбутнє про що було зазначено в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 та в ухвалах про відмову в ухваленні додаткового судового рішення від 30.01.2025.

Суд вказує, що вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання щодо встановлення судового контролю за рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Розглядаючи заяву, подану в порядку статті 382 КАС України, суд не вирішує спір повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення.

При цьому, суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується, надавати оцінку доказам, які не були надані суду при розгляді справи по суті, а тому, доводи позивача стосовно протиправності дій відповідача щодо невиконання рішення є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, на переконання суду, в даному випадку заявлені позивачем вимоги в межах заяви, поданої в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть слугувати підставою для звернення позивача із окремим позовом до суду.

Між тим суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 6 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В свою чергу ст. 249 ч. 1 КАС України передбачає, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії/бездіяльність відповідача поданої в порядку ст. 383 КАС України на виконання рішення суду у справі №520/24291/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику, відтак відсутні правові підстави для та постановлення окремої ухвали.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що відповідачем виконано рішення зобов`язального характеру в межах, визначених рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 у справі №520/24291/24, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для встановлення судового контролю та постановлення окремої ухвали.

У зв`язку із наведеним у задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 249, 256, 370, 382 КАСУ, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі №520/24291/24 в порядку статей 249, 382 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Текст ухвали виготовлено та підписано 24.03.2025.

Суддя Ю.О. Супрун