Справа № 320/26304/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Київ №320/26304/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області щодо непроведення страхового відшкодування витрат, понесених ОСОБА_1 , на лікування в зв`язку з нещасним випадком на виробництві в загальній сумі 155 185,14 грн;

- зобов`язати посадових осіб Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області прийняти рішення у формі постанови про відшкодування витрат, понесених ОСОБА_1 , на лікування в зв`язку з нещасним випадком на виробництві в загальній сумі 155 185,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 березня 2019 року о 17 год 00 хв з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання ремонтних робіт в ПСП Переселенське-К стався нещасний випадок, в результаті чого позивач отримав численні тілесні ушкодження. В період з 12.03.2019 по 23.04.2019 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у КЗ КОР Київська обласна клінічна лікарня. За вказаний період лікування, у відповідності до призначень медичним персоналом лікарень, медичних препаратів, інструментів та інших предметів необхідних для лікування, ОСОБА_1 здійснено придбання таких виключно за власні грошові кошти, що в загальному становить, документально підтверджену суму 155 185,14 грн.

14.11.2019 ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Обухівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Київській області із відповідною заявою про страхове відшкодування зазначених витрат.

Фонд соціального страхування, в своєму листі від 28.11.2019 вих.№23-07/679 відмовив у нарахуванні та проведенні виплат, оскільки на час звернення Головним управлінням Держпраці у Київській області не було проведено спеціального розслідування нещасного випадку.

Після отримання акта спеціального розслідування нещасного випадку Головного управління Держпраці у Київській області та у зв`язку із змінами в Законі України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач через свого представника звернувся із відповідною заявою про проведення страхового відшкодування вказаних витрат до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській та надав визначені законодавством документи.

Проте, відповідач відмовив у розгляді заяви, безпідставно пославшись на недіючий договір представника із ОСОБА_1 , а також на відсутність заяви про згоду позивача на обробку персональних даних.

29.11.2023 за підписом позивача направлено до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області повторну заяву про проведення страхового відшкодування, підтверджено переукладення договору, а також надано запитувану фондом письмову заяву ОСОБА_1 про згоду на обробку персональних даних. 10.01.2024 за вих.№ 1000-0202-8/5306, всупереч вимог Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідач фактично відмовив у проведенні страхового відшкодування витрат, понесених позивачем на лікування в результаті нещасного випадку на виробництві, обґрунтовуючи це тим, що органом Пенсійного фонду України такі виплати не здійснюються. Просить суд задовольнити позов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024, позовну заяву розподілено судді Жуковій Є.О.

13 червня 2024 року зазначену позовну заяву було фактично передано судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі №320/26304/24, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

30 серпня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач в своєму відзиві зазначає, що з 01.01.2023 набув чинності Закон України від 23.09.1999 №1105-ХІV Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у редакції Закону України від 21.09.2022 №2620-ІХ Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №2620). Відповідно до частини першої статті 4 Закону України №2620 уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

ОСОБА_1 на обліку в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області не перебував. Справа по вищевказаній особі не формувалась та до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не передавалась.

Відповідно до ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та виплата деяких соціальних виплат ОСОБА_1 на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області, як потерпілий в зв`язку з нещасним випадком на виробництві не перебуває та за призначенням страхових виплат та соціальних послуг не звертався.

Також відповідач вказав, що витрати на лікування потерпілих, забезпечення лікарськими засобами, згідно Закону України №2620-1Х від 21.09.2022 року Пенсійним фондом України не здійснюються. Статтею 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено, що потерпілі на виробництві мають право на лікування в закладах охорони здоров`я, що проводиться відповідно до вимог Закону України Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Правом надання відповіді на відзив згідно положень статті 163 КАС України позивач та його представник не скористалися.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2019 року о 17 год 00 хв з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання ремонтних робіт в ПСП Переселенське-К стався нещасний випадок, в результаті чого позивач отримав численні тілесні ушкодження.

Позивач був госпіталізований до КНП КРР Кагарлицька центральна районна лікарня, а з 12.03.2019 проходив лікування в КЗ КОР Київська обласна клінічна лікарня.

За вказаним фактом нещасного випадку, наказом Головного управління Держпраці у Київській області від 29.11.2019 №6183, із змінами від 30.08.2021 №3628, утворено комісію та проведено спеціальне розслідування.

Відповідно до висновку комісії від 11.10.2021 нещасний випадок з ОСОБА_1 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

12 жовтня 2021 року комісією складено та 13.10.2021 заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області затверджено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11 березня 2019 року о 17 год 00 хв в Товаристві з обмеженою відповідальністю Люксон Компані, код згідно , без підпорядкування за Формою Н-1/П.

В період з 12.03.2019 по 23.04.2019 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у КЗ КОР Київська обласна клінічна лікарня.

Відповідно до Виписки з історії хвороби стаціонарного хворого, медичної картки № 74277/422, ОСОБА_1 було поставлено діагноз: поєднано тарако-скелетичну травму. ЗТГК перелом 8-10 ребер зліва, перелом 5 ребра праворуч. Лівобічний гемопневмоторакс. Забій легень. Черезвертлюговий перелом лівого стегна, перелом крижової кістки ліворуч. Перелом лобної кістки праворуч. Розрив лонного зчленування. Множинні поверхневі садна тіла.

За вказаний період лікування, у відповідності до призначень медичним персоналом лікарень, медичних препаратів, інструментів та інших предметів необхідних для лікування, ОСОБА_1 здійснено придбання таких виключно за власні грошові кошти, що в загальному становить, лише документально підтверджену суму 155 185,14 грн.

14 листопада 2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Обухівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Київській області із відповідною заявою про страхове відшкодування зазначених витрат.

Фонд соціального страхування, в своєму листі від 28.11.2019 р. вих.№23-07/679 відмовив у нарахуванні та проведенні виплат, оскільки на час звернення Головним управлінням Держпраці у Київській області не було проведено спеціального розслідування нещасного випадку.

Після отримання акта спеціального розслідування нещасного випадку Головного управління Держпраці у Київській області та у зв`язку із змінами в Законі України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач через свого представника звернувся із відповідною заявою про проведення страхового відшкодування вказаних витрат до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області.

Листом ГУ ПФУ у Київській області від 16.11.2023 №1000-0202-8/175610 відповідач відмовив у розгляді заяви, у зв`язку із відсутністю повноважень у адвоката.

Листом ГУ ПФУ у Київській області від 26.12.2023 №1000-0202-8/202048 на заяву представника позивача від 14.12.2023 зазначено, що відсутні підстави для надання запитуваної інформації.

27 грудня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування витрат на лікування.

Листом ГУ ПФУ у Київській області від 10.01.2024 №1000-0202-8/5306 позивачу повідомлено, що витрати на лікування потерпілих, забезпечення лікарськими засобами не здійснюється.

Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області щодо не проведення страхового відшкодування витрат, понесених ОСОБА_1 , на лікування в зв`язку з нещасним випадком на виробництві в загальній сумі 155 185,14 грн протиправною, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV) (в редакції до 31.12.2022) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з частини першої статті 8 Закону № 1105-XIV, виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

З огляду на частини третьої статті 8 Закон № 1105-XIV робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Зважаючи на пункт 2 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

При цьому в розумінні пункту 10 частини 1 статті 1 Закону № 1105-XIV страхові випадки за соціальним страхуванням від нещасних випадків нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.

Частиною другою статті 36 Закону № 1105-XIV визначено, що підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Згідно з пункту 4 частини сьомої статті 36 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються із страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

З огляду на пункт 1 частини першої статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Відповідно до частини шостої статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Положення про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09.06.2010 р. № 18 (чинного станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі за текстом - Положення № 18) фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення здійснюється за прямими наслідками страхового випадку виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до укладених договорів із аптечними закладами (постачальниками, виробниками), санаторно-курортними, реабілітаційними закладами (відділеннями), закладами охорони здоров`я державної та/або комунальної форм власності за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

З огляду на пункт 4 Розділу II Положення № 18 підставою для фінансування витрат на лікарські засоби, вироби медичного призначення є висновок МСЕК про потребу потерпілого у такій допомозі.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 Розділу III Положення № 18 підставою для фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування хронічного професійного захворювання за формами, наведеними у додатках до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності та потребу потерпілого у такій допомозі.

Фінансуванню підлягають витрати у разі надання потерпілим медичної допомоги у стаціонарах закладах охорони здоров`я (у тому числі спеціалізованих), реабілітаційних послуг у закладах охорони здоров`я (у тому числі спеціалізованих), санаторно-курортних, реабілітаційних закладах (відділеннях) та надання медичної допомоги в амбулаторних умовах під час тимчасової непрацездатності до встановлення МСЕК ступеня втрати професійної працездатності у відсотках або одужання.

У разі самостійної оплати лікування, медичної реабілітації їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за умови перебування потерпілого на обліку на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків, оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати.

З огляду на приписи Положення № 18, фінансування витрат на лікування потерпілих здійснюється за наслідками страхового випадку. При цьому пунктом 4 Розділу III Положення № 18 передбачено відшкодування витрат потерпілим у разі самостійної оплати лікування.

Відповідно до пункту 5 розділу II Положення №18 фінансуванню підлягають витрати у разі надання потерпілим амбулаторно-поліклінічної медичної допомоги (у тому числі після надання стаціонарної допомоги, медичної реабілітації) у поліклініці, вдома, в денних стаціонарах згідно з переліком необхідних лікарських засобів, виробів медичного призначення, визначеним ЛКК закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 розділу II Положення №18 фінансування витрат на лікарські засоби, вироби медичного призначення у разі амбулаторно-поліклінічного лікування здійснюється виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до чинного законодавства шляхом відшкодування витрат аптечним закладам (постачальникам, виробникам) згідно з укладеними договорами.

Рішення про фінансування витрат на забезпечення потерпілих лікарськими засобами, виробами медичного призначення приймається протягом трьох днів з дати реєстрації заяви потерпілого та всіх необхідних документів у журналі реєстрації.

Пунктом 7 цього Положення встановлено, що у разі самостійного придбання лікарських засобів, виробів медичного призначення їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах (постачальників, виробників), з якими укладено договори, за умови перебування потерпілого на обліку та на підставі оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати.

Таким чином, нормативно-правовим актом виконавчої дирекції ФСС, який регулює механізм організації цілеспрямованого, своєчасного та ефективного лікування потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, їх медичної реабілітації, а також забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення виконавчою дирекцією ФСС, чітко визначено процедуру компенсації застрахованій особі вартості самостійно придбаних лікарських засобів, а також витрат на надання потерпілим амбулаторно-поліклінічної медичної допомоги, яка передбачає подання до органу ФСС, зокрема, висновку ЛКК закладу охорони здоров`я про необхідність в отриманні такої медичної допомоги.

01.01.2023 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21 вересня 2022 року № 2620-IX.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в редакції Закону від 21 вересня 2022 р. № 2620-IX припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

З 01.01.2023 відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області до Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області.

Відповідно до статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

У свою чергу, Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 27.12.2022 Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України припинено з 01.01.2023, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1323 Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням встановлено, що залишки коштів, які утворилися на рахунках виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та її робочих органів станом на кінець останнього банківського дня у системі електронних платежів Національного банку у 2022 році, перераховуються власниками рахунків в перший банківський день 2023 року на дохідний рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в Державній казначейській службі для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, з подальшим їх спрямуванням цього ж дня на видатковий рахунок Пенсійного фонду України для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови доручено Пенсійному фонду України з 02.01.2023 забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

Як встановлено з матеріалів справи, 27.12.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про відшкодування витрат, пов`язаних із самостійним придбанням медичних імплантів та лікарських засобів, використаного при проведенні медичної операції та стаціонарного лікування.

Вказана заява була переадресована на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, яке своїм листом від 10.01.2024 відмовило у відшкодуванні понесених витрат на придбання вказаного медичного засобу, оскільки забезпечення лікарськими засобами реабілітації потерпілим на виробництві не входить до компетенції Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 30 розділу V Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (в редакції від 01.01.2023), страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України Про охорону праці. Підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України. В окремих випадках, за наявності підстав, уповноважений орган управління може визнати страховим випадком захворювання, не внесене до переліку професійних захворювань, якщо на момент прийняття рішення медична наука має нові відомості, які дають підстави вважати це захворювання професійним. Порядок прийняття рішення про визнання страховим випадком захворювання, не внесеного до переліку професійних захворювань, встановлюється постановою Пенсійного фонду України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Порушення застрахованою особою правил охорони праці, що спричинило нещасний випадок або професійне захворювання, не звільняє страховика від виконання зобов`язань перед потерпілим.

Страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, потерпілі мають право на лікування та реабілітацію у сфері охорони здоров`я в закладах охорони здоров`я, що проводяться відповідно до вимог законів України Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення та Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я. Заходи з реабілітації у сфері охорони здоров`я передбачають медикаментозне лікування в рамках компетенцій лікаря фізичної та реабілітаційної медицини, фізичну терапію, ерготерапію, терапію мови та мовлення, забезпечення протезуванням, ортезуванням, іншими допоміжними засобами реабілітації, що надаються відповідно до загальної мети та завдань реабілітації, зазначених в індивідуальному реабілітаційному плані. Допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (оподатковуваного доходу). При цьому перші сімнадцять днів тимчасової непрацездатності оплачуються роботодавцем за рахунок коштів підприємства, установи, організації. Допомога по тимчасовій непрацездатності, страхова виплата у разі переведення потерпілого на легшу, нижчеоплачувану роботу, відшкодування вартості поховання потерпілого та пов`язаних з цим ритуальних послуг надаються в порядку, встановленому уповноваженим органом управління. Інші види реабілітаційних заходів здійснюються у разі, якщо потребу в них визначено висновком МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складання) відповідно до вимог Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні". Фінансування таких заходів здійснюється з програм державного бюджету відповідно до законодавства. Потерпілі мають право на забезпечення протезуванням, ортезуванням, допоміжними засобами реабілітації, медичними виробами, що надаються відповідно до вимог законів України Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я та Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні. Фінансування таких заходів здійснюється з програм державного бюджету відповідно до законодавства. Закупівля соціальних послуг, у тому числі на необхідний догляд за потерпілим, здійснюється та розраховується відповідно до оцінки потреб потерпілого відповідно до Закону України Про соціальні послуги. Витрати на соціальні послуги для потерпілого відшкодовуються за рахунок коштів соціального страхування незалежно від того, ким вони здійснюються.

Отже, на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Закон України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування не містив норми, щодо фінансування витрат на медичну допомогу щодо придбання ліків.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволені позову.

Враховуючи, що у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено, підстави для присудження на користь позивача понесених при розгляді справи судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.