Справа № 120/10676/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 березня 2025 р. Справа № 120/10676/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , до Адміністратора відділу надання адміністративних послуг Могилів - Подільської міської ради Кушнір В.В., Могилів - Подільської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністратора відділу надання адміністративних послуг Могилів - Подільської міської ради Кушнір В.В., Могилів - Подільської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на протиправність відмови Адміністратора відділу надання адміністративних послуг Могилів - Подільської міської ради Кушнір В.В. від 06.05.2024 в реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, з метою зобов`язання Могилів - Подільську міську раду зареєструвати місце проживання за вказаною адресою, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою від 16.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 .

Представник відповідача 05.09.2024 подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті позову представник вказав, що адміністратором відділу "Центр надання адміністративних послуг" Могилів - Подільської міської ради Кушнір В.В. правомірно відмовлено у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та повідомлено, що відповідно до ст. 11 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", особа, яка декларує або реєструє своє місце проживання (перебування) у житлі, яке не є власністю (співвласністю) такої особи, та за відсутності документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, під час подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) або декларації про місце проживання надає згоду власника (співвласників) житла чи уповноваженої особи житла на декларування або реєстрацію особою свого місця проживання (перебування) за адресою цього житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, позивачу було роз`яснено про можливість декларування свого місця проживання, у випадку, коли усі співвласники не мають можливості надати нотаріальну згоду на реєстрацію місця проживання повнолітньої особи, яка не є власником (співвласником) житла або особисто прийти для надання такого дозволу до ЦНАПу.

При розгляді справи виникла необхідність залучити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 . Тому, суд 09.12.2024 направив запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи - Могилів - Подільської міської ради.

Від Могилів - Подільської міської ради 26.12.2024 надійшла відповідь, згідно з якою ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26.02.2025 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Водночас, треті особи письмових пояснень щодо позовних вимог не надали.

Адміністратор відділу надання адміністративних послуг Могилів - Подільської міської ради Кушнір В.В. 10.03.2025 подала письмові пояснення щодо позову та вказала, що ОСОБА_1 було правомірно відмовлено у реєстрації місця проживання у зв`язку з відсутністю згоди всіх співвласників на її реєстрацію місця проживання у майні, яке знаходиться у спільній частковій власності.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 06.05.2024 звернулася до Виконавчого комітету Могилів - Подільської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), у якій просила зареєструвати її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Однак, Адміністратор відділу надання адміністративних послуг Могилів - Подільської міської ради ОСОБА_4 відмовила у реєстрації місця проживання, оскільки відсутня згода другого співвласника житла.

Не погодившись із відмовою у реєстрації місця проживання, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" (далі - Закон № 1382-IV) відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до статті 2 Закону № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У статті 3 Закону № 1382-IV визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

01.12.2021 набув чинності Закон України від 05.11.2021 № 1871-IX "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" (далі - Закон № 1871-IX), яким урегульовані відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

За змістом статті 2 Закону № 1871-IX декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1871-IX декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

У силу частини шостої статті 5 Закону № 1871-IX реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

За змістом частини 1 статті 9 Закону № 1871-IX у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються: 1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними; (...); 3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України) (ч. 2 ст. 9 Закону № 1871-IX).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 1871-IX, у разі відсутності документів, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання (перебування) подання особою відомостей та/або документів, не передбачених цим Законом (ч. 2 ст. 9 Закону № 1871-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1871-IX особа, яка декларує або реєструє своє місце проживання (перебування) у житлі, яке не є власністю (співвласністю) такої особи, та за відсутності документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, під час подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) або декларації про місце проживання надає згоду власника (співвласників) житла чи уповноваженої особи житла на декларування або реєстрацію особою свого місця проживання (перебування) за адресою цього житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі декларування або реєстрації місця проживання особою, яка є власником (співвласником) цього житла, згода інших співвласників або інших осіб, місце проживання яких зареєстровано / задекларовано в цьому житлі, не вимагається.

У силу п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 1871-IX орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі.

Водночас, пунктом 35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (надалі - Порядок), для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає: 1) заяву за формою згідно з додатками 2, 3 і 8; 2) паспортний документ особи або довідку про звернення за захистом в Україні (для осіб, які реєструють місце перебування); (...) 5) документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них; (...).

Відповідно до підпункту 3 пункту 87 Порядку, орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується правомірності відмови органу реєстрації в реєстрації місця проживання позивача з огляду на не надання разом із заявою про реєстрацію згоди співвласника житла.

На підставі системного аналізу наведених вище положень частини другої статті 9, частини першої статті 11 Закону № 1871-IX, підпункту 5 пункту 35 Порядку, суд зазначає, що від особи вимагається надання разом із заявою про реєстрацію місця проживання документів, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі.

Суд зауважує, що відповідно до довідки Комунального підприємства Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, згідно з архівними даними 7/10 житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 згідно з правовстановлюючим документом: Свідоцтво про власність, видане виконкомом Могилів-Подільської міської ради Подільської міської ради № 27 від 31.01.2007 та зареєстровано в Могилів-Подільському КПМБТІ 01.03.2007 № 3191.

ОСОБА_3 належить 3/10 - житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд згідно з правовстановлюючим документом: Договір дарування, посвідчений Могилів-Подільською державною нотаріальною конторою 23.04.2007 № 1-606, та зареєстровано в Могилів-Подільському КГМБТІ 05.06.2007 № 3131.

ОСОБА_5 належить 7/10 жилого будинку, що складається із однієї кімнати житловою площею 14,41 кв. м. в будинку літ. "А"; 100% веранди літ. " а"; 100% ганку літ. "а1"; загальною площею 41,0 кв. м.; 100% підвалу літ. "БІ"; 100% ганку літ. "б"; 100% сараю літ. "Б2"; 100% оглядової ями літ. "БЗ"; 100% вбиральні літ. "В"; 100% парканів 1,3; 100% хвіртки 2; воріт 4; 100% відмостки І (а.с. 12).

Водночас, позивач вказала, що із її дядьком ОСОБА_3 було втрачено зв`язок, тому вона позбавлена можливості отримати від нього письмову згоду для реєстрації в будинку.

Отже, позивач при подачі документів на реєстрацію місця проживання за адресою не надала згоди на реєстрацію місця проживання співвласника будинку ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що нормами спеціального законодавства у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб не передбачено винятків на випадок, якщо з одним із співвласників було втрачено зв`язок; не передбачено повноважень та прав органу реєстрації визначати доцільність/недоцільність подання документів, що чітко визначені законодавством, в залежності від певних життєвих обставин та суспільних правовідносин. Також відсутні повноваження досліджувати та встановлювати певні факти та обставини суспільних правовідносин.

Натомість, законодавство визначає можливість вирішення питання щодо реєстрації місця проживання за конкретною адресою на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом.

Відповідно до частини 1 статті 182 статті Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 статті 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відтак, реєстрація місця проживання членів сім`ї співвласника здійснюється за згодою співвласників житла, як єдиного об`єкта нерухомого майна, єдиного житлового приміщення. Зазначена згода не вимагається лише при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників.

Пунктом 87 Порядку встановлено, що орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли:

1) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування), що стосуються заборони декларування/реєстрації місця проживання (перебування) у такому житлі, або перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань (у разі відсутності письмової згоди відповідного іпотекодержателя або довірчого власника на декларування/ реєстрацію місця проживання);

2) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям, зазначеним у поданих особою документах або даних;

3) особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості;

4) у поданих особою документах або відомостях містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними (крім випадку, передбаченого пунктом 53 цього Порядку), або строк дії паспортного документа іноземця чи особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, закінчився;

5) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів;

6) житлу, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), не присвоєна адреса у встановленому порядку;

7) за адресою житла, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), наявний об`єкт нерухомого майна, який не належить до житла;

8) відомості реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком до 14 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій стосовно дитини;

9) дані реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій дитиною.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що Адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів - Подільської міської ради Кушнір В.В правомірно відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання, адже позивач не виконала вимоги закону та не надала органу реєстрації згоду співвласника на проведення цих дій.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи, що у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено, підстави для присудження на користь позивачки понесених при розгляді справи судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

Відповідач 1: Адміністратор відділу надання адміністративних послуг Могилів - Подільської міської ради Кушнір В.В. (вул. Київська, 28/2, м. Могилів - Подільський, Вінницька область, 24000);

Відповідач 2: Могилів - Подільська міська рада (код ЄДРПОУ - 26340549, Площа Шевченка, 6/16, м. Могилів - Подільський, Вінницька область, 24000);

Третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 );

Третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 24.03.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна