Справа № 465/8487/24
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/8487/24
Провадження 2-а/465/48/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.03.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕГА № 1570380 від 30.09.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про скасування постанови серії ЕГА № 1570380 від 30.09.2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що згідно постанови серії ЕГА № 1570380 від 30.09.2024 року працівниками патрульної поліції її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Згідно оскаржуваної постанови правопорушення полягало в тому, що 30.09.2024 року о 04 год. 09 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію "102" та повідомила про те, що сусід стукає у двері, а насправді сама не давала спати іншим мешканцям будинку та порушувала тишу. Зазначає, що працівники поліції неналежно розібралися у ситуації, яка виникла, та, прибувши на місце події, не відібрали письмових пояснень, а лише вислухали пояснення сусідів та безпідставно наклали адміністративний штраф. Зазначає, що правопорушення не вчиняла, а постанову вважає необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин справи.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що 30.09.2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила, що сусід гримає у двері та щось кричить, вчора даний сусід її побив, просила прибути поліцію. На місце події прибув екіпаж патрульної поліції, який за адресою проживання позивача правопорушення, на яке вказувала заявниця, не виявили. Опитавши свідків та поспілкувавшись з позивачем, працівники поліції встановили, що подій, описаних позивачем, насправді не було. Позивач неодноразово здійснює виклики на лінію "102", має ознаки нестабільної поведінки, проживає в антисанітарних умовах, оскільки вся квартира забита сміттям. При встановленні всіх обставин, прийнявши пояснення усіх учасників події, було встановлено, що факт не підтвердився. Як результат, на позивача винесена постанова за хибний виклик поліції відповідно до ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 грн. Зазначає, що позовна заява є винятково умоглядною та абстрактною, позивач жодним доказом і аргументом не довів факту того, що інспектором патрульної поліції було її притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно.

25.02.2025 року позивачем подано відповідь на відзив. Зазначає, що 30.09.2024 року о 04 год. 08 хв. вона, через те, що сусід ломився у двері, викликала поліцію. Зазначає, що на початку конфлікту з сусідом, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , її зауваження не брались ним до уваги та неодноразово сусід погрожував її побити. На цей момент їй було дійсно страшно за своє життя та життя сім`ї, оскільки сусід неодноразово вривався в домівку позивача та бив її раніше, внаслідок чого в неї був виявлений забій м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки та поверхнева травма волосистої частини голови (факт побиття мав місце 01.10.2024 р.). Також сусід часто був напідпитку, розмовляв заплутано, висловлювався нецензурними словами, при цьому, розмахуючи та погрожуючи предметом, дуже схожим на зброю. Через реальну загрозу позивач була змушена зателефонувати на гарячу лінію «102» та просити допомоги. Викладені обставини справи в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, зокрема, працівник поліції не зазначає та не долучає відповідні докази щодо ознак нестабільної поведінки позивача, не наводить належні, достатні та достовірні докази вчинення нею правопорушення. Притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає безпідставним та необгрунтованим, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України. Наголошує, що оскаржувана постанова є незаконною і необгрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив. При цьому, звернула увагу на те, що стукіт сусіда у свої двері вона сприймала як реальну загрозу, адже останній вже неодноразово провокував конфлікти і погрожував їй. Більш того, події, які спонукали викликати поліцію, відбувались в нічний час доби, що посилювало її переживання за своє життя і здоров`я. Водночас працівники поліції, які прибули на виклик, не врахували її пояснень, одразу зайняли позицію сусіда і безпідставно притягнули її до адміністративної відповідальності, голослівно звинувативши її у порушенні спокою в будинку.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила суд справу розглядати у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕГА № 1570380 від 30.09.2024 року, винесеної поліцейським 2 батальйону 2 роти 2 взводу Управління патрульної поліції у Львівській області Шукоста М.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Згідно вказаної постанови правопорушення полягало в тому, що 30.09.2024 року о 04 год. 09 хв. у м. Львові по вул. Пулюя, 3 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію "102" та повідомила про те, що сусід стукає у двері, а насправді сама не давала спати іншим мешканцям будинку та порушувала тишу.

Статтею 183 КУпАП передбачено відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Позивачем заперечується факт вчинення нею правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1570380 від 30.09.2024 року, яка оскаржується позивачем.

Окрім того, як вбачається із оскаржуваної постанови, працівниками поліції зазначено, що саме ОСОБА_1 не давала спати іншим мешканцям будинку та порушувала тишу, однак, доказів таких дій з боку позивача також не долучено. Загальні посилання у відзиві на позовну заяву про те, що вчинення неправомірних дій позивачем ОСОБА_1 підтверджено сусідами позивача, не супроводжуються представленням відповідачем відповідних письмових пояснень таких сусідів, матеріалів фото-, відеофіксації, які б могли бути належними і допустимими доказами вчинених позивачем дій. Більш того, оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей про свідків події, хоча в такій чітко констатується, що ОСОБА_1 не давала спати мешканцям будинку і порушувала тишу. Даних про те, з чиїх слів зроблено такі висновки, немає жодних.

Суд звертає увагу на те, що об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач ОСОБА_1 категорично заперечила свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, вказане також підтвердила в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно із ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Також суд приймає до уваги те, що працівники поліції письмових пояснень свідків до матеріалів справи не долучали. Також відповідачем не представлено жодних доказів того, що позивач умисно і безпідставно викликала поліцію на місце пригоди. Наведене має важливе значення, адже притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП передбачає встановлення в діях винної особи прямого умислу на завідомо неправдивий, безпідставний виклик поліції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕГА № 1570380 від 30.09.2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судовий збір відповідно до положень ст.ст.132, 139, 143 КАС України підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За таких обставин, з урахуванням задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 605 грн. 60 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1570380 від 30.09.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.03.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, .

Cуддя Величко О.В.