Справа № 440/356/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2025 року

м. Київ

справа №440/356/25

адміністративне провадження № К/990/9768/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №440/356/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за участю третьої особи - голови Київського районного суду м. Полтави Шияна Володимира Миколайовича, про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за участю третьої особи - голови Київського районного суду м. Полтави Шияна Володимира Миколайовича, в якому просив:

« - визнати право ОСОБА_1 на належне виконання відповідачами зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 6 та 19 Конституції України) (право на законослухняність суб`єктів публічного права);

- визнати порушення відповідачами права ОСОБА_1 на їх законослухняність;

- визнати нечинним та протиправним наказ № 133-к від 03 вересня 2001 року в частині призначення третьої особи на посаду судді Київського районного суду м. Полтави з 03 вересня 2001 року;

- визнати порушення незалежності судової гілки влади в особі Шияна Володимира Миколайовича гілкою виконавчої влади в особі відповідача шляхом незаконного призначення третьої особи на посаду судді наказом № 133-к від 03 вересня 2001 року;

- визнати порушення відповідачем права ОСОБА_1 на незалежний і безсторонній суд у період від грудня 2001 року до 07 липня 2004 року коли ОСОБА_2 здійснював правосуддя по справі № 11-1061 2004 року;

- визнати нанесення ОСОБА_1 моральної шкоди порушенням відповідачем його права на незалежний і безсторонній суд у період від грудня 2001 року до 07 липня 2004 року коли ОСОБА_2 здійснював правосуддя по справі № 11-1061 2004 року;

- стягнути з бюджету України на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 10000000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої йому порушенням права на незалежний і безсторонній суд.»

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

06 березня 2025 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №440/356/25.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшлов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною другою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Проте, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Перевіряючи матеріали касаційної скарги, Верховним Судом установлено, що зміст ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень та доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.

Ураховуючи відсутність обґрунтування впливу наслідків розгляду цієї скарги на формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити.

З огляду на зазначене, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору Судом не вирішується

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №440/356/25.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді: О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович