Справа № 400/9021/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9021/24

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

повний текст судового рішення

складено 09.01.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Лук`янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 про закриття провадження у справі №400/9021/24

У С Т А Н О В И В :

25.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 120264 грн. 38 коп.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 120264 грн. 38 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначає, що на виконання рішення суду у справі №400/753/24 їй призначено пенсію та виникла доплата в сумі 120264 грн. 38коп., яку власне позивача намагається отримати ініціювавши даний спір.

Не погодившись із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області до окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідачем викладено прохання закрити провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, з огляду на наявність рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 закрито провадження по справі №400/9021/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 120264 грн. 38 коп.

Приймаючи таке судове рішення окружний адміністративний суд вказав про наявність рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі №400/753/24, що набрала законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись із ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 по справі №400/9021/24 ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, викладено прохання скасувати спірний судовий акт із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує, що в спірних правовідносинах немає рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. На думку скаржниці, отримання спірної доплати можливе лише за рішенням суду про її стягнення.

Згідно із поданим відповідачем до суду апеляційної інстанції відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу від 09.01.2025 у справі № 400/9021/24 Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято із повним дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегією суддів установлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі №400/753/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Миколаївській області № 2953/03.04-пр від 21.06.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дати звернення - 07.06.2022 відповідно до п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такий судовий акт набрав законної сили.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі №400/753/24 ОСОБА_1 призначено пенсію та нараховано доплату в сумі 120264 грн. 38 коп.

Колегією суддів установлено, що орган Пенсійного фонду повідомив ОСОБА_3 про вирішення питання стосовно виплати доплати після затвердження бюджету на Пенсійного фонду України на 2024 рік та виділення бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Уважаючи порушеним своє право на отримання доплати позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд в апеляційному порядку процесуального питання щодо закриття провадження у справі в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, законодавець установив правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають/перебували на розгляді у цьому або іншому адміністративному суді.

Наведеними вище нормами установлено імперативний обов`язок суду закрити провадження у справі у випадку встановлення, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть повторно заявляти в суді аналогічні позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у даному випадку можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає ініціюванню заінтересованій особі у звертатися до суду з позовом за захистом прав свобод та охоронюваних законом інтересів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю ідентичні за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж самі позовні вимоги та з тих самих підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов:

- тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають);

- наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи;

- набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Так, судом апеляційної інстанції установлено, що закриваючи провадження у даній справі окружним адміністративним судом вказано про наявність рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі №400/753/24.

За наслідками співставлення сторін, дослідження підстав та предмету спору по справі №400/753/24 колегією суддів з`ясовано, що вони є відмінним від предмету та підстав позову по даній справі.

Зокрема, предметом позову у справі №400/753/24 було призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з дати звернення - 07.06.2022 відповідно до п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно фактичних обставин справи, рішення у справі №400/753/24 органом Пенсійного фонду виконано в повному обсязі.

За наслідком виконання такого судового акту утворилась доплата, яку позивачка намагається отримати, ініціювавши звернення до суду з даним позовом про її стягнення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду справи №400/753/24 окружним адміністративним судом не досліджувалось питання, не надавалось оцінки та не зроблено жодних висновків стосовно того, що за наслідком призначення ОСОБА_1 пенсії виникне доплата.

До того ж, резолютивна частина рішення у справі №400/753/24 не містить зобов`язання для органу Пенсійного фонду щодо виплати призначеної пенсії.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позов по справі №400/753/24 не є тотожним позову по справі №400/9021/24, колегія суддів дійшла висновку, що, у даному випадку, ОСОБА_1 не може бути обмежено в доступі до правосуддя та розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відтак, враховуючи означене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком окружного адміністративного суду про наявність, передбачених п.4 ч.1 ст.238 КАС України, підстав для закриття провадження у справі.

При цьому, апеляційний адміністративний суд вказує про неправильність висновку окружного адміністративного суду про необхідність застосування до спірних правовідносин правових висновків Верховного Суду, які наведено у постановах від 12.05.2020 у справі № 815/2252/16, від 16.12.2021 у справі № 170/167/17, від 31.01.2022 у справі № 400/822/20, від 20.04.2022 у справі № 233/3744/17, від 11.05.2022 у справі № 345/4045/16-а, від 11.12.2023 у справі № 240/9339/22, т.я. обставини у наведених справах не є релевантними по відношенню до досліджуваних у даному спорі.

Зокрема, у справі № 240/9339/22 суд касаційної інстанції вказав про наявність рішення суду, що набрало законної сили, про здійснення перерахунку та виплати пенсії

У справі № 815/2252/16 Верховний Суд дійшов висновку, що предмет досліджуваного спору фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме - постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2013 у справі №1570/6451/2012, де заявлені позивачем вимоги та їх обґрунтування зводились до скасування декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 22.03.2012 №ОД5, яка є спірною і у справі, яка розглядається (тобто, спірні правовідносини взагалі не стосуються пенсійного забезпечення).

У справі №170/167/17 суд касаційної інстанції зазначив про наявність рішення суду щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру.

У справі №400/822/20 Верховним Судом установлено наявність судового акту про поновлення та виплату пенсії за віком в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

У справі №233/3744/17 суд касаційної інстанції вказав про наявність рішення стосовно врахування трудового стажу позивача для визначення розміру допомоги по безробіттю (тобто, спірні правовідносини взагалі не стосуються пенсійного забезпечення).

У справі №345/4045/16-а Верховним Судом установлено, що на виконання відповідного рішення суду органом Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії. Не погодившись з таким виконанням судового рішення та здійсненим перерахунком позивач вернувся до суду з позовом.

Отже, у досліджуваних судом касаційної інстанції правовідносинах щодо пенсійного забезпечення органами Пенсійного фонду на виконання відповідних рішень суду здійснювались перерахунки уже призначених пенсії.

Однак, у даних правовідносинах на виконання рішення суду ОСОБА_1 пенсію призначено вперше.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність законодавчо передбачених підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, з оглядну на невідповідність висновків суду обставинам справи, та необхідність направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.292, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 про закриття провадження у справі №400/9021/24 - скасувати.

Справу №400/9021/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький О.В. Лук`янчук