Справа № 161/5370/25
Суддя: Смокович М. В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5370/25
Провадження № 2-а/161/97/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Смоковича М.В.,

при секретарі судового засідання Хилько О.В.,

за участю:

перекладача Бурак О.Є.,

представника позивача Весельського Є.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Ничая В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Республіки Колумбія, ОСОБА_1 , про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить затримати громадянина Республіки Колумбія, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою примусового видворення за межі території України, строком на 6 (шість) місяців.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач, о 23 год. 55 хв. 21.03.2025 року був виявлений на території Рівненської ОТГ Ковельського р-ну Волинської обл., близько 300 метрів до лінії державного кордону, в районі прикордонного знаку №992, під час спроби незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України з України в Республіку Польща в пішому порядку.

Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон України», вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

Відповідно до вимог ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Про затримання іноземця встановленим порядком було повідомлено Почесне Консульство Республіки Колумбія в Україні та проінформовано чергового Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

В ході роботи з іноземцем було встановлено, що на територію України він прибув 19 березня 2025 року законним шляхом через пункт пропуску «Рава-Руська». 21.03.2025 року відповідач намагався покинути територію України до Республіки Польща законним шляхом, проте від представників прикордонної варти Республіки Польща отримав відмову в перетині державного кордону у зв`язку з перевищенням строку перебування на території Європейського Союзу, відсутністю документів, що підтверджують мету перебування та становлення загрози для публічного порядку, внутрішньої безпеки, публічного здоров`я або міжнародних відносин однієї з держав членів Європейського Союзу. Отримавши від представників прикордонної варти Республіки Польща відмову в перетині державного кордону, відповідач обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети та вчинив спробу незаконного перетинання державний кордону усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Враховуючи те, що 21.03.2025 року відповідач був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща поза пунктами пропуску через державний кордон України, у відповідача наявні обставини, що унеможливлюють його виїзд до країн Європейського союзу (перевищення строку перебування на території Європейського Союзу, відсутність документів, що підтверджують мету перебування на території Європейського Союзу та становлення загрози для публічного порядку, внутрішньої безпеки, публічного здоров`я або міжнародних відносин однієї з держав-членів Європейського Союзу), відповідач не має постійного місця проживання в Україні, фінансового забезпечення, як на період перебування в Україні, так і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави, слід зробити висновок, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, вчинятиме повторні спроби незаконного перетинання державного кордону України. Тому з метою реалізації державної політики у сфері міграції НОМЕР_2 прикордонний загін вважає правильним звернутися до суду з позовом про затримання Позивача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію свого довірителя, щодо задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідача громадянина Республіки Колумбія, ОСОБА_1 , о 23 год. 55 хв. 21.03.2025 року було виявлено на території Рівненської ОТГ Ковельського р-ну Волинської обл. близько 300 метрів до лінії державного кордону в районі прикордонного знаку №992 під час спроби незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України з України в Республіку Польща в пішому порядку.

Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон України», вчинив правопорушення відповідальність за, яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

Відповідно до вимог ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Про затримання іноземця встановленим порядком було повідомлено Почесне Консульство Республіки Колумбія в Україні та проінформовано чергового Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

В ході роботи з іноземцем було встановлено, що на територію України він прибув в 19 березня 2025 року законним шляхом через пункт пропуску «Рава-Руська». 21.03.2025 року відповідач намагався покинути територію України до Республіки Польща законним шляхом, проте від представників прикордонної варти Республіки Польща отримав відмову в перетині державного кордону у зв`язку з перевищенням строку перебування на території Європейського Союзу, відсутністю документів, що підтверджують мету перебування та становлення загрози для публічного порядку, внутрішньої безпеки, публічного здоров`я або міжнародних відносин однієї з держав членів Європейського Союзу. Отримавши від представників прикордонної варти Республіки Польща відмову в перетині державного кордону, відповідач обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети та вчинив спробу незаконного перетинання державний кордону, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI) визначено, що нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 25 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Враховуючи, що громадянин Республіки Колумбія, ОСОБА_1 , перебуває на території України незаконно, процедура добровільного повернення до Республіки Колумбія стосовно нього бути застосована не може. При цьому, останній з відповідною заявою не звертався.

Частиною 1 ст. 26 Закону № 3773-VI передбачено що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Разом з тим, слід зазначити, що абзац 1 частини 8 статті 26 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2952-IX від 24.02.2023 року передбачає, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України .

Згідно ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

За приписами ч. 4 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З урахуванням наведеного, оскільки встановлено, що відповідач затриманий у зв`язку з порушенням встановлених правил перебування на території України, підстав для законного перебування на території України, визначених ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», немає, а також у нього відсутнє постійне місце проживання на території України, відсутні офіційні джерела доходу, а тому є необхідність в затриманні відповідача з метою забезпечення в подальшому його видворення з території України.

Що стосується позовних вимог в частині обрання відповідачу строку затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення його видворення з території України, суд вважає визначити його на термін до шести місяців, оскільки реальне виконання рішення суду, в умовах запровадження на території України воєнного стану, є істотно ускладненим.

Отже, враховуючи усе вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 371 КАС України визначено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 77, 79, 241-246, 288, 293, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Республіки Колумбія, ОСОБА_1 , про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Колумбія, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України, строком на 6 (шість) місяців.

Строк затримання рахувати з моменту фактичного затримання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 24 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович