Справа № 420/20112/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/20112/24

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Дата і місце ухвалення 11.09.2024р., м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Семенюка Г.В.,

Шляхтицького О.І.

при секретарі Аргіровій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Одеської митниці, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 23.05.2024 року №75-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 01.07.2024 року № 709-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Придунайський" Одеської митниці;

- стягнути на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02.07.2024 року по день прийняття судом рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У поданій апеляційній скарзі апелянт вказував на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам, покладеним в обґрунтування позовних вимог, стосовно того, що відповідач в оскаржуваному наказі не визначив обставини, які вказують на вчинення ним проступку, який порочить його як державного службовця та дискредитує державний орган, і які б містили склад такого дисциплінарного проступку, як порушення Присяги державного службовця, а також не обґрунтував підстав для кваліфікації встановленого з боку позивача проступку за вказаними положеннями.

Апелянт вважає, що матеріалами дисциплінарного провадження відносно позивача взагалі не підтверджено вчинення ним такого дисциплінарного проступку, як порушення Присяги державного службовця, а зі змісту наказу Одеської митниці від 23.05.2024 р. № 75-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » слідує, що відповідачем фактично констатовано порушення позивачем Присяги державного службовця, Кодексу та Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, низки нормативно-правових актів, без будь-якого аналізу оцінювання вихідних даних для таких висновків, і без відповідного обґрунтування, яке повинно базуватись на відповідних фактах та обставинах та із застосуванням чітких та зрозумілих критеріїв.

Апелянт зазначив, що у спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення Присяги було застосовано до нього за неналежне виконання посадових обов`язків, порушення вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, використання повноважень в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, за відсутності встановленого факту вчинення таких протиправних дій.

Позивач посилався на те, що державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

При цьому, на думку позивача, за умови наявності факту неналежного виконання з його боку посадових обов`язків, що ставиться йому в провину, такі діяння підлягають кваліфікації за пунктом 5 частини першої статті 65 Закону України «Про державну службу», оскільки є самостійним дисциплінарним проступком, за який передбачена відповідальність у вигляді догани або попередження такого державного службовця про неповну службову відповідність (в разі повторного вчинення).

Позивач вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення ним проступку проти інтересів державної служби, покладеним на нього обов`язкам, який підірвав довіру до нього, як до посадової особи органу державної влади, й призвів до приниження авторитету державної служби.

В апеляційній скарзі наголошено, що перебування позивача на митному посту у форменому одязі під час знаходження у відпустці не викликало жодного резонансу, не спричинило жодних негативних наслідків, позивачем не було скоєно жодних дій проти авторитету служби, зневажливих вчинків, не було скоєно жодних корупційних діянь, не використано повноваження в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, тощо, які б дійсно призвели до приниження авторитету митниці та служби в цілому, та унеможливлювали подальше виконання позивачем обов`язків на займаній посаді.

Також позивач вказував на порушення відповідачем ч. 1 ст. 74 Закону України «Про державну службу», з огляду на те, що застосоване стягнення не відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, а відповідачем протиправно не були враховані обставини, що пом`якшують відповідальність, натомість враховані недоведені обставини, що обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 року у справі № 420/20112/24 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом встановлено, що наказом Одеської митниці вiд 08.11.2022 № 1014-о ОСОБА_1 08.11.2022 року призначено на посаду головного державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби.

08.11.2022 року позивачем та Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, якого призначено на посаду головного державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці в порядку переведення з Харьківської митниці, був укладений Контракт про проходження державної служби № 1328.

На підставі доповідної записки в.о. начальника митного поста «Орлівка» Одеської митниці від 20.12.2023 року № 7.10-28.13/2415, поданої на ім`я в.о. начальника Одеської митниці про виявлений факт перебування 20.12.2023 року головного інспектора митного поста «Орлівка» ОСОБА_1 , який згідно затвердженого графіку роботи митного поста «Орлівка» Одеської митниці перебуває у черговій відпустці, в пункті пропуску у форменому одязі, в.о. начальником Одеської митниці прийнято наказ від 25.12.2023 року № 560 «Про проведення фактичної перевірки».

Згідно вказаного вище наказу призначено проведення фактичної перевірки викладеної у доповідній записці інформації, з метою перевірки обставин, які можуть свідчити про порушення ОСОБА_1 вимог законодавства України.

За наслідком проведення фактичної перевірки складено акт від 19.04.2024 року, у висновках якого зазначено, що головним державним інспектором митного поста «Орлівка» Одеської митниці ОСОБА_1 (який перебуває на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення ; 5 митного поста «Придунайський» Одеської митниці), внаслідок вчинення умисних дій, а саме: перебуваючи в пункті пропуску «Орлівка», здійснював митний контроль та митне оформлення щодо товарів, транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами 07.12.2023, 08.12.2023, 12.12.2023 в форменому одязі під час знаходження в черговій відпустці, порушено умови Контракту № 1328, пункти 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1 та 5.3 Кодексу етичної поведінки працівника Державної митної служби України та пункти 3 та 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, які затверджені наказом Держмитслужби від 02.09.2021 року № 668, що у свою чергу призвело до порушення вимог пунктів 1, 2, 6, 7, 8 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Комісія дійшла висновку, що головний державний інспектор митного поста «Орлівка» Одеської митниці ОСОБА_1 , вчиняючи умисні дії, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку, без додержання такого порядку, здійснив проступок, що призвів до неповаги прав, свобод і законних інтересів його колег, а також честі держави та державного органу в цілому. Також комісія зазначила, що вчинення ОСОБА_1 умисних дій призвело до порушення ним Присяги державного службовця.

24.04.2024 року, на підставі доповідної записки управління по роботі з персоналом Одеської митниці від 15.04.2024 року № 12-01/12-01/16068, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, в.о. начальника Одеської митниці був прийнятий наказ № 43 -дс «Про порушення дисциплінарного провадження», згідно якого було порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Придунайський" Одеської митниці ОСОБА_1 .

В ході проведення дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією було встановлено, що 20.12.2023 року ОСОБА_6 під час перевірки стану дотримання порядку виходу на роботу особовим складом чергової зміни митного поста «Орлівка» Одеської митниці в міжнародному пункті пропуску «Орлівка» встановлено перебування в пункті пропуску у форменому одязі головного державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці ОСОБА_1 . Також встановлено, що згідно графіку роботи митного поста «Орлівка» Одеської митниці на грудень 2023 року, у період з 07.12.2023 по 20.12.2023 відповідно до наказу Одеської митниці від 23.11.2023 № 2433-кв «Про надання відпустки», ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці.

Листом від 06.05.2024 № 10/10-02/19438, який був направлений ОСОБА_1 на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , було запропоновано останньому надати пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження. Як зазначено у поданні дисциплінарної комісії, на момент завершення дисциплінарного провадження ОСОБА_1 пояснень не надав, на засідання дисциплінарної комісії не з`явився, про перенесення дати засідання Комісії не повідомив.

З огляду на вказані вище обставини Комісія дослідила пояснення ОСОБА_1 , які знаходяться в матеріалах фактичної перевірки, призначеної наказом Одеської митниці від 25.12.2023 № 560 «Про проведення фактичної перевірки» (зі змінами, внесеними наказами Одеської митниці від 01.01.2024 № 3-о, 08.01.2024 № 13, від 22.01.2024 № 25, від 20.02.2024 № 155, 27.02.2024 № 165, 20.03.2024 № 197, від 08.04.2024 № 218).

Відповідно до пояснення своє перебування у пункті пропуску «Орлівка» під час знаходження у відпустці ОСОБА_1 пояснив необхідністю виконання окремого доручення начальника митного поста «Орлівка» Одеської митниці ОСОБА_9 .

Також встановлено, що в матеріалах фактичної перевірки знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження, які розташовані на митному посту «Орлівка» Одеської митниці, а саме: з камери PS-2CD2321GO-1/NF4(TBKTO8); з камери (ТВК СО4) напрямок «виїзд»; з камери (ТВК СО4) напрямок «виїзд»; з камери DS-2CD202OF-128(TBK C09); з камери (ТВК С 13) догляд 1; з камери PS-2CD2020F-130 (ТВК СО1) (далі - Відеозаписи).

За результатами перегляду відеозаписів та їх аналізу Комісією встановлено факт перебування ОСОБА_1 на робочому місці у пункті пропуску «Орлівка» в форменому одязі, на якому була закріплена його представницька картка, та здійснення ним митного контролю шляхом митного огляду багажу громадян з використанням ліхтарика.

Комісією також встановлено, що в період своєї відпустки митне забезпечення відповідно до Журналу видачі митного забезпечення ОСОБА_1 не видавалось, записи в Журналі розподілу обов`язків стосовно нього відсутні.

У своїх поясненнях від 15.02.2024 б/н ОСОБА_1 (знаходяться в матеріалах фактичної перевірки) зазначив, що у період з 07.12.2023 по 20.12.2023, перебуваючи у щорічній відпустці, двічі прибував на роботу у форменому одязі для здачі тестів, на роботі перебував 20.12.2023 з 9 год. 30 хв. по 16 год. 00 хв. Також зазначив, що посадові обов`язки не виконував, митні формальності не здійснював, з колегами робочих питань не обговорював, доручення від керівництва митного поста не отримував. Більш того, безпосередньому керівнику ОСОБА_6 інформації щодо виконання окремих доручень ОСОБА_9 не повідомляв. Під час прибуття на роботу посвідчення та інші документи не надавав. У Журналі виходу на роботу не розписувався, особисте митне забезпечення не отримував.

Дисциплінарною комісією встановлено, що розпорядчий документ про відкликання ОСОБА_1 з чергової відпустки в Одеській митниці відсутній, що за висновком Комісії свідчить про те, що у період відпустки повноваження працівника припиняються.

З огляду на викладене дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 у період перебування у черговій відпустці відповідно до Наказу № 2433-кв, а саме з 07.12.2023 по 20.12.2023, не було наділено владними повноваженнями щодо здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами, а тому дії позивача розцінені як самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, що шкодить авторитету Одеської митниці і Державної митної служби України в цілому.

Дисциплінарна комісія зазначила, що такі діяння несуть суспільну небезпеку, перешкоджають нормальному функціонуванню органу державної влади у зв`язку із чим призводять до поширення суспільної недовіри.

З огляду на зазначене, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 діяв недоброчесно, а саме: умисно порушував вимоги Конституції України, законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», нормативно-правових актів Міністерства фінансів України, розпорядчих документів Держмитслужби, Положення № 275, умов Контракту № 1328 та посадової інструкції головного державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці, затвердженої 22.11.2021, вчиняв умисні дії, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку.

У поданні вказано, що фактичні та умисні дії ОСОБА_1 , який обіймав посаду головного державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці, суперечать покладеним на нього обов`язкам, підривають довіру, як до носія влади, внаслідок чого призводить до приниження авторитету державного органу - Одеської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України, так і Державної митної служби в цілому та призвели до вчинення дисциплінарного проступку у вигляді порушення Присяги державного службовця (п. 1 ч. 2 ст. 65 ЗУ «Про державну службу»).

За наслідком проведення дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи 14.05.2024 року було внесено в.о. начальнику Одеської митниці подання, яким запропоновано розглянути питання щодо застосування до головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби.

Наказом Одеської митниці від 23.05.2024 року № 75-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " позивача за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, визначених пунктами 1, 2, 6, 7, 8, 9 та останнього абзацу частини першої статті 8 Закону України "Про державну службу", порушення пунктів 5 та 10 Контракту про проходження державної служби від 29.03.2023 № 49, підпунктів 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1 та 5.3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України та пунктів 3 та 5 Правил етичної поведінки правників Державної митної служби України, які затверджені наказом Держмитслужби від 02.09.2021 № 668, Присяги державного службовця в частині несумлінного виконання своїх обов`язків, що в свою чергу негативно вплинуло та завдало шкоди репутації та інтересам Одеській митниці як відокремленого територіального органу Держмитслужби, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади державної служби головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці.

Вказаним наказом визначено, що датою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності.

Наказом Одеської митниці від 01.07.2024 року №709-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " припинено з 02.07.2024 року державну службу ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці та звільнено його із займаної посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу». Також згідно вказаного наказу розірвано 02.07.2024 року контакт про проходження державної служби, укладений з ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаними вище наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності та припинення державної служби, позивач оскаржив їх до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне:

Згідно ст. 569 Митного кодексу України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

За положеннями частин 1 та 2 статті 1 Закону № 889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII, службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Статтею 4 Закону № 889-VIII визначено, що державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, англійською мовою, а також мовою корінних народів або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; 5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; 6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; 9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закон України "Про державну службу" визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 61 Закону № 889-VIII, службова дисципліна забезпечується шляхом, зокрема, дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

Статтею 62 Закону № 889-VIII визначені обов`язки державного службовця щодо додержання службової дисципліни.

Так, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 64 Закону № 889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності за положеннями ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Види дисциплінарних стягнень визначені у статті 66 Закону № 889-VIII. Так, за положеннями ч. 1 цієї статті до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 5 статті 66 Закону № 889-VIII передбачено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Статтею 68 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження), зокрема, суб`єктом призначення.

Відповідно до частини першої статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Згідно ч. 10 ст.69 Закону № 889-VIII, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч. 11 ст. 69 Закону № 889-VIII).

Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України (ст. 71 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити, зокрема, пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень, пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно положень частин 1-3 статті 74 Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 5-7 статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення. Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до ст.75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина перша статті 77 Закону № 889-VIII).

Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби став висновок про неналежне виконання позивачем основних обов`язків державного службовця, Правил етичної поведінки працівника Державної митної служби та порушення Присяги державного службовця.

Так, згідно пунктів 1, 2, 6, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 8 Закону № 889-VIII, державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Наказом Державної митної служби України від 02.09.2021 року № 668 затверджені Кодекс та Правила етичної поведінки працівників Державної митної служби України (далі - Наказ № 668).

Положеннями п.п. 3.1.1, 3.1.3 Наказу № 668 передбачено, що працівники під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані: неухильно додержуватися вимог Конституції України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», нормативно-правових актів Міністерства фінансів України, розпорядчих документів Держмитслужби, положень про структурні підрозділи та посадових інструкцій працівників (п. п. 3.1.1); неухильно виконувати правила етичної поведінки Держмитслужби (п. п. 3.1.3).

Згідно п.п. 3.12 Наказу № 668, працівники мають дбати про авторитет державної служби, а також про позитивну репутацію Держмитслужби, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до п.п. 4.3 Наказу № 668 працівники не повинні допускати, у тому числі у позаробочий час, дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам Держмитслужби чи негативно вплинути на репутацію працівника або Держмитслужби.

Пунктом 5 Контракту №1328 укладеного з позивачем, передбачено, що особа відповідно до зазначеного контракту зобов`язується виконувати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, протягом строку дії контракту, а саме, зокрема: дотримуватися законодавства (у тому числі, антикорупційного) розпорядчих актів Держмитслужби та Митниці під час виконання службових обов`язків, додержання службової дисципліни, етики поведінки державного службовця; виконувати доручення, наданих керівником Митниці та Митного поста.

Згідно з п. 10 Контракту №1328, особа зобов`язана, зокрема, виконувати обов`язки, визначені у Законі України «Про державну службу» та відповідних положеннях про структурні підрозділи державного органу, посадовій інструкції, та умови зазначеного контракту; дотримуватись службової дисципліни, обмежень та заборон, пов`язаних з проходженням державної служби, інформувати безпосереднього керівника (у разі його відсутності - керівника вищого рівня) про обставини, які унеможливлюють подальше проходження служби, перебування на займаній посаді або виконання умов цього контракту.

У частині першій статті 36 Закону №889-VIII передбачено, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки".

Аналізуючи зміст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв`язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Верховний Суд неодноразово висловлював аналогічне розуміння змісту поняття «порушення присяги», зокрема, в постановах від 04.04.2018 у справі № 826/6646/16, від 27.11.2019 у справі №815/4824/13-а, від 17.04.2020 у справі №826/8164/16, від 31.08.2022 у справі №826/8773/18 та інших.

Як висновується з аналізу Закону №889-VIII, законодавець висуває підвищені вимоги до державного службовця, що пов`язано зі спрямованістю діяльності державного службовця на служіння суспільству. У свою чергу, неналежне виконання державним службовцем основних обов`язків державного службовця, порушення Присяги, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Тому, виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати не вчиняти дій, які підривають авторитет державного органу в якому він працює чи носять корисливий або протиправний характер.

Звільнення за порушення Присяги може мати місце тоді, коли особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.

Колегією суддів встановлено, що позивача було звільнено зі служби на підставі п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII за порушення Присяги державного службовця.

Суд встановив, що висновок дисциплінарної комісії про порушення позивачем Присяги державного службовця ґрунтується на встановлених та підтверджених документально обставинах безпідставного перебування ОСОБА_1 у форменому одязі та з представницькою карткою в пункті пропуску «Орлівка» у період знаходження його у черговій відпустці з 07.12.2023 року по 20.12.2023 року та неодноразового здійснення ним митного контролю та митного оформлення щодо товарів, транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами у період, коли він не був наділений відповідними повноваженнями.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок дисциплінарної комісії стосовно того, що зазначені вище обставини, за відсутності будь-яких документів розпорядчого характеру щодо відкликання позивача з відпустки, свідчать про самовільне присвоєння ним владних повноважень, що беззаперечно підриває авторитет органів митної служби та дестабілізує нормальне функціонування цього державного органу.

При цьому здійснення позивачем за таких обставин митного контролю та митного оформлення щодо товарів, транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами є безсумнівно протиправним, оскільки порушує встановлений чинним законодавством порядок їх здійснення, підриває довіру до посадових осіб митного органу та взагалі довіру до митних органів в цілому.

Колегія суддів враховує, що будь-яких пояснень щодо вчиненого проступку позивач в ході дисциплінарного провадження не надав та не навів доводів, які б об`єктивно пояснювали його поведінку. В свою чергу надані в ході проведення фактичної перевірки пояснення позивача не відповідають дійсності та повністю спростовані зібраними в ході проведення службового розслідування доказами.

На думку колегії суддів дії, вчинені позивачем, містять ознаки Порушення присяги, оскільки такі дії спрямовані проти інтересів служби, суперечать покладеним на позивача обов`язкам, підривають довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу.

Дисциплінарна комісія вірно встановила, що такі діяння несуть суспільну небезпеку, перешкоджають нормальному функціонуванню органу державної влади у зв`язку із чим призводять до поширення суспільної недовіри.

Колегія суддів вважає, що в ході дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією був достовірно встановлений факт вчинення позивачем проступку, який дискредитує державного службовця митного органу та митний орган в цілому; відповідач дійшов обґрунтованого висновку про порушення позивачем основних обов`язків державного службовця та Присяги державного службовця в частині сумлінного виконання своїх обов`язків, неухильного додержання вимог Конституції України, Митного кодексу України, Закону України «Про державну службу», Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України та Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, вимоги дбати про авторитет державної служби, що є несумісним із подальшим проходженням служби.

З огляду на все вище викладене колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про невстановлення та недоведення дисциплінарною комісією факту вчинення ним проступку, який порочить його як державного службовця та дискредитує державний орган, і які б містили склад такого дисциплінарного проступку, як порушення Присяги державного службовця.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, характер вчиненого позивачем проступку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно правомірності оскаржуваних позивачем наказів Одеської митниці від 23.05.2024 року №75-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та від 01.07.2024 року № 709-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » та відсутності підстав для їх скасування, як і стягнення з Одеської митниці на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 11.09.2024 року, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.03.2025 року.

Суддя-доповідач: О.В. Лук`янчук

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: ІО.І. Шляхтицький