Справа № 600/501/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2025 р. м. Чернівці Cправа № 600/501/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000431/2 від 05 вересня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000433/2 від 05 вересня 2023. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA40800/2023/000438/2 від 06 вересня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000451/2 від 11 вересня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000452/2 від 11 вересня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000453/2 від 11 вересня 2023. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000458/2 від 12 вересня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000483/2 від 21 вересня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано прийняте Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000484/2 від 21 вересня 2023 року. Стягнуто з Чернівецької митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» судові витрати у виді судового збору в розмірі 27252 грн 00 коп.

До суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» судові витрати, пов`язані з підготовкою справи до розгляду, у сумі 16765,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Чернівецької митниці.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що в ході судового розгляду даної адміністративної справи крім судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, позивачем ще були понесені і додаткові витрати, пов`язані з перекладом на державну мову документів, складених іноземною мовою, із належним їх завіренням (на виконання ухвали суду про залишення позову без руху). Вартість робіт із перекладу склала 16765,00 грн. У зв`язку з цим представник позивача вважає, що зазначені витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій та підготовкою справи до розгляду, які визначені пунктом 5 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України. Проте в рішенні суду, ухваленого за результатами розгляду даної справи, не вирішено питання про розподіл судових витрат в указаній вище частині.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року призначено дану заяву до розгляду в порядку письмового провадження на 24 березня 2025 року. Роз`яснено Чернівецькій митниці право подати пояснення щодо заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з підготовкою даної справи до розгляду, у строк до 21 березня 2025 року.

Представником Чернівецької митниці подано до суду заперечення на заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначено, що представник позивача у строки, встановлені частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не заявляв клопотання про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із підготовкою справи до розгляду по суті в сумі 16765,00 грн за здійснення перекладу документів. Також позивач (його представник) не подавав жодних повідомлень про понесені ним витрати в указаній вище сумі і протягом п`яти днів після ухвалення рішення в адміністративній справі №600/501/24-а. У зв`язку з цим представник Чернівецької митниці вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» про ухвалення додаткового рішення подана з пропуском строку, встановленого частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вважає, що така підлягає залишенню без розгляду.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Порядок та підстави для винесення додаткового судового рішення визначені статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частин другої-четвертої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Буквальний аналіз пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що суд має право або за заявою учасника справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове судове рішення у тому випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, тобто, якщо таке питання взагалі не було вирішено у судовому рішенні. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (рішення чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, чи вирішувати вимоги, не досліджені в ході розгляду справи.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі №600/501/24-а, судом було вирішено питання про розподіл судових витрат, виходячи зі змісту заявлених у позові вимог, фактичних обставин справи та наданих до суду доказів на їх підтвердження.

Так, у поданому до суду позові в адміністративній справі №600/501/24-а Товариство з обмеженою відповідальністю «Маядо» в частині понесених судових витрат вказало лише про витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Відповідно, судом і було стягнуто з Чернівецької митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» лише судові витрати у виді судового збору в розмірі 27252 грн 00 коп.

Отже, судом не допущено неповноту судового рішення від 19 квітня 2024 року в частині не вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення згідно пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, подана заява є безпідставною й задоволенню не підлягає.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд виходить з наступного.

Види судових витрат визначені статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з указаною статтею судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Суд критично оцінює віднесення позивачем витрат щодо перекладу документів до судових витрат, визначених пунктом 5 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в даному випадку здійснення перекладу документів було вчинено позивачем за власною ініціативою та на власний розсуд. Тобто, понесені позивачем витрати на переклад документів (без залучення перекладача судом у ході судового розгляду справи) не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом цієї справи, а тому такі не підлягають розподілу.

До того ж, досліджуючи зміст поданої представником позивача заяви та доданих до неї документів, суд звертає увагу на те, що на підтвердження понесених витрат, пов`язаних із підготовкою справи до розгляду (здійснення перекладу документів з іноземної мови на державну), позивачем додано договір на послуги із письмово перекладу, укладений між Приватним підприємством «Бюро перекладів «Традос» та ТОВ «Маядо», рахунок-фактуру №5529Р від 21 грудня 2023 року та акт виконаних робіт (послуг) №5529Р від 28 грудня 2023 року.

Проте зміст указаних документів не свідчить про те, що послуги з перекладу були надані ТОВ «Маядо» відносно тих документів, які були подані саме в адміністративній справі №600/501/24-а.

З огляду на викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення у цій справі.

Керуючись статтями 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк