Справа № 560/6726/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6726/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

24 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року позов задоволено.

Суд визнав протиправною відмову у зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи до пільгового стажу, відображену у рішенні комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15 лютого 2024 №1, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.03.2024 о/р №04, від 01.02.2024 № №04 щодо відмови у призначенні пенсії.

Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи трактористом та трактористом - машиністом з 29.05.1985 по 05.05.1987, з 28.01.2000 по 07.09.2017, з 27.06.1989 по 31.12.1989, з 01.01.1990 по 14.02.1992, з 01.09.1992 по 31.12.1999, та зобов`язав призначити і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 24.01.2024, з урахуванням виплачених коштів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обгрунтовання доводів апеляційної скарги відповідач відзначив про порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивач з 02.12.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримуючи пенсію по інвалідності, розмір якої обчислювався відповідно до Закону № 1058-VI.

19.01.2024 позивачу виповнилось 55 років.

24.01.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута ГУ ПФУ в Житомирській області, який рішенням від 01.02.2023 №04 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п. 3 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-VI (20 років).

У рішенні зазначено, що загальний страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах становить 14 років 03 місяці 2 дні.

Із тексту повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.02.2024 вбачається, що комісія Головного управління рішенням від 15.02.2024 №1 відмовила у зарахуванні до пільгового стажу таких періодів його роботи відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- з 27.06.1989 по 31.12.1989, оскільки робота на посаді тракториста не підтверджується первинними документами;

- з 01.01.1990 по 14.02.1992, з 29.08.1992 по 31.12.1999, оскільки у первинних документах значиться « ОСОБА_1 », що не відповідає паспортним даним. Крім того, у Книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника міститься виправлення дати народження;

- з 15.05.1992 по 28.08.1992, оскільки працював у радгоспі «Пасічна».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.03.2024 о/р № НОМЕР_1 (повторний розгляд заяви від 24.01.2024) позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю пільгового стажу роботи трактористом-машиністом, передбаченого п. 3 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-VI (20 років)

Із тексту рішення встановлено, що до пільгового стажу позивача не враховані періоди його роботи згідно з довідкою, уточнюючою пільговий характер роботи від 10.01.2024 №9, виданою ДП «Дослідне господарство «Пасічна». Відповідно до цієї довідки позивач з 29.05.1985 по 05.05.1987 та з 28.01.2000 по 07.09.2017 працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві. Відповідач вказує на те, що у цій довідці зазначене посилання на статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка з 01.01.2018 втратила чинність, також відсутнє посилання на статтю 50 Закону та пункт 3 частини 2 статті 114 Закону. Також зазначається, що періоди роботи ОСОБА_1 з 16.01.1989 по 15.01.1992 та з 01.12.1992 по 14.01.2000 на посаді тракториста машиніста у колгоспі «Заповіт Ілліча», згодом селянська спілка «Колос», селянська спілка «Нива», спілка селян «Нива», СТОВ «Нива», неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки підприємство ліквідоване без визначення правонаступника, а підтвердження стажу здійснюється відповідними Комісіями.

Визнаний та зарахований пенсійними органами страховий стаж позивача складає понад 34 роки 05 місяців, пільговий стаж становить 14 років 3 місяці 2 дні (повідомлення Головного управління ПФУ у Хмельницькій області від 11.04.2024).

Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 8 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

В свою чергу, пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,-за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку закріплено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Із змісту трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , яка належить позивачу, встановлено, що остання містить наступні записи про його роботу:

- прийнятий на роботу трактористом в колгосп "Заповіт Ілліча" на підставі наказу №5 від 15.05.1989;

- 15.05.1992 - звільнений з колгоспу за заявою;

- 01.09.1992 - прийнятий в селянську спілку "Нива" трактористом;

- 14.01.2000 - звільнений з роботи з власним бажання;

- 28.01.2000 - прийнятий трактористом в ДП ДГ "Пасічна".

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 містяться наступні записи про роботу:

- 29.05.1985 - прийнятий трактористом відділення №2;

- 05.05.1987 - звільнений з роботи у зв`язку з призовом на військову службу;

- 28.01.2000 - прийнятий трактористом відділення №2;

- 08.09.2017 - переведений сторожем зерноскладу відділення №1.

Крім того, період роботи позивача трактористом з 16.01.1989 по 15.01.1992 підтверджуються архівними довідками від 12.01.2024 №21, №19, №20, виданими Комунальним підприємством "Трудовий архів" Старосинявської селищної ради, у яких містяться відомості про кількість відпрацьованих людино - днів та суми виплаченої заробітної плати.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність належних доказів в спростування факту праці позивача у періоди з 27.06.1989 по 31.12.1989 та з 01.01.1990 по 14.02.1992 трактористом у підприємствах сектору сільського господарства, а тому обгрунтовано ухвалив зарахувати вказані періоди до пільгового стажу позивача.

Що стосується періоду роботи з 29.08.1992 по 31.12.1999, то судом першої інстанції достеменно встановлено, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_4 9містить запис про роботу позивача трактористом починаючи з 01.09.1992, відтак зарахуванню підлягає період його роботи з 01.09.1992 по 31.12.1999.

Щодо періодів роботи позивача з 29.05.1985 по 05.05.1987 та з 28.01.2000 по 07.09.2017, то судом встановлено, що довідкою ДП «Дослідне господарство «Пасічна» від 10.01.2024 №9 підтверджується те, що у період з 29.05.1985 по 05.05.1987 та з 28.01.2000 по 07.09.2017 позивач працював повний робочий день у ДП "ДГ Пасічна" трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Вказана довідка видана на підставі наказу на прийом №42 від 27.05.1985, наказу на звільнення №35 від 05.05.1987, наказу на прийом №19 від 28.01.2000, наказу про переведення №112 від 08.09.2017.

В даному випадку, суд також підставно відзначив про недоведеність відповідачами того, що позивач у вказані періоди роботи не працював на вказаних посадах або не виконував такі обов`язки, що давали підстави для зарахування стажу як пільгового.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про помилковість доводів відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи у з 29.05.1985 по 05.05.1987 та з 28.01.2000 по 07.09.2017 .

Відтак, підсумовуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на час звернення позивача до відповідача з заявою від 24.01.2024 в нього був наявний визначений законодавством пільговий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-ІV.

Вказані обставини відповідачем - апелянтом у справі, не спростовані.

У свою чергу згідно з вимогами ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Наразі ж, відповідачами не надано до суду належних та допустимих доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на усунення сумнівів щодо поданих позивачем документів та наявної в них інформації.

Відповідачами також не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що записи у трудовій книжці позивача та довідці є недійсними та недостовірними.

Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.02.2024 №04 та від 27.03.2024 о/р №04 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи трактористом та трактористом - машиністом з 29.05.1985 по 05.05.1987, з 28.01.2000 по 07.09.2017, з 27.06.1989 по 31.12.1989, з 01.01.1990 по 14.02.1992, з 01.09.1992 по 31.12.1999, та зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах з 24.01.2024, з урахуванням виплачених коштів.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Моніч Б.С.