Справа № 160/2025/25
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2025 рокуСправа №160/2025/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
27.01.2025 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області від 02.01.2025 року №2;
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Дніпропетровській області від 07.01.2025 року №5 о/с "По особовому складу";
- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 в Дніпровському районному відділі Управління поліції охорони в Дніпропетровській області на посаді поліцейського - водія взводу № 3 роти реагування Дніпровського районного відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 в Дніпровському районному відділі Управління поліції охорони в Дніпропетровській області на посаді поліцейського - водія взводу № 3 роти реагування Дніпровського районного відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області відповідно до ст. 371 КАС України;
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, він проходить службу в Управлінні поліції охорони в Дніпропетровській області на посаді водія взводу № 3 роти реагування Дніпровського районного відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області. За висновком від 02.01.2025 року за матеріалами службового розслідування за фактом дисциплінарного проступку, вчиненого 27.12.2024 року поліцейським водієм ОСОБА_2 та поліцейським Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області сержантом поліції ОСОБА_3 , що виразився у неналежному виконанні службових обов`язків під час несення служби, а саме: самовільного залишення місця несення служби (маршруту) та сну у службовому автомобілі «Toyota Corola» д.з. НОМЕР_2 . Проте, позивач не погоджується з притягненням до дисциплінарної відповідальності, вказує, що оскаржуваний наказ не містить чіткого формулювання суті вчиненого порушення, даних про наявність вини або бездіяльності позивача, даних про шкідливі наслідки та причинний зв`язок, час вчинення та час виявлення самого проступку, обґрунтування саме виду стягнення як зауваження. В наказі Управління поліції охорони в Дніпропетровській області від 07.01.2025 року № 5-о/с не встановлено вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку та обставини, що призвели до його вчинення. Наказ було прийнято з порушенням Порядку здійснення дисциплінарного провадження та позивача не було повідомлено про проведення службового розслідування, що позбавило його права на захист та позивача не було ознайомлено та не вручено належним чином копію наказу про звільнення. Отже, спірний наказ прийнятий не у спосіб, що встановлений чинним законодавством, а також накладення дисциплінарного стягнення не відповідає вчиненим діям позивача. На підставі вищевикладеного позивач вважає наказ про звільнення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву разом з усіма документами на яких ґрунтується правова позиція відповідача.
07.02.2025 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Управління поліції охорони в Дніпропетровській області надійшов відзив проти позову, в якому відповідач позовні вимоги заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. 28 грудня до канцелярії відповідача надійшов рапорт начальника Дніпровського районного відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області Олега Устименка, вх. № 2709 ( копія додається), у якому він зазначив, що під час здійснення перевірки якості несення служби нарядами реагування виявлено факт порушення службової дисципліни поліцейськими НР «Лот-517», до складу якого входив позивач, яке полягає у самоусуненні поліцейських від несення служби (самовільне залишення маршруту патрулювання, центру зони НР, сон у службовому автомобілі).
Наказом відповідача від 28.12.2024 № 1022 призначено службове розслідування за даним фактом, в ході якого обставини, викладенні у вищезгаданому рапорті, знайшли своє об`єктивне підтвердження.
Так, згідно наказу відповідача від 16.11.2023 № 862 «Про визначення центрів зон обслуговування, місць очікування та обігріву нарядів реагування»(далі - наказ відповідача № 862) зоною обслуговування (маршрутом патрулювання) HP «ЛОТ-517» є: Шевченківський район м. Дніпра, житлові масиви Тополя та Сокіл, с. Старі Кодаки, с. Дніпрове, с. Сажевка з центром зони відповідальності (місцем очікування та обігріву) на вулиці Панікахи у м. Дніпро.
На момент скоєння дисциплінарного проступку позивач, у складі HP «ЛОТ- 517», знаходився поза межами зони обслуговування та центру зони відповідальності за адресою: с. Дослідне, вул. Наукова. Даний факт підтверджується рапортом О. Устименка і поясненнями, наданими під час проведення службового розслідування позивачем та іншим членом HP «ЛОТ-517» сержантом поліції ОСОБА_4 .
Згідно даних навігатора Google maps (роздруківка додається) найкоротша відстань від с. Дослідне до вул. Панікахи становить 2 км (6 хв.), що суттєво збільшує час прибуття HP на об`єкт, розташований в зоні відповідальності HP у разі спрацювання охоронної сигналізації на такому об`єкті.
Службовим розслідуванням також встановлено, що будь-якої службової необхідності у HP «ЛОТ-517» виїжджати до с. Дослідного не було в зв`язку з відсутністю спрацювань засобів охоронного призначення, зареєстрованих Головним пунктом централізованого спостереження на території вищезазначеного населеного пункту 27.01.2024. Даний факт підтверджується рапортом начальника ГПЦС ЦТО УПО Дніпропетровської області Валерія Почтовика (копія додається).
Пунктами 1-6 розділу VII інструкції № 577 визначено, що несення служби НР на маршруті охорони здійснюється шляхом патрулювання ( об`їзду) території в межах зони відповідальності та/або знаходження НР в режимі очікування в її центрі ( визначеному місці), а також забезпечення реагування на тривожні сповіщення з приміщень та об`єктів охорони, розташованих в межах зони відповідальності, їх огляду, блокування, організації та затримання правопорушників.
Підпунктом 3 п. 11 розділу ІІ Інструкції № 577 встановлено, що поліцейському (працівнику поліції охорони) під час несення служби забороняється: самовільно залишати місце несення служби (маршрут) до її закінчення (прибуття зміни, доставки до місця призначення та передачі вантажу або майна замовнику чи його представнику), відволікатись від виконання службових обов`язків і послаблювати пильність (спати, читати, переглядати відеофільми чи телепередачі, вживати алкогольні напої чи інші препарати, що знижують пильність або реакцію, приймати їжу у невстановлений час, вести приватні розмови телефоном, що не стосуються служби), одержувати від сторонніх осіб будь які предмети (пакунки, пакети, конверти та інші предмети).
Звертають увагу суду на ту обставину, що внаслідок неправомірних дій позивача відповідач, як орган державної влади і територіальний орган Національної поліції, був позбавлений можливості виконувати свій законодавчо обумовлений обов`язок щодо протидії злочинності та охорони публічної безпеки і порядку в межах зони відповідальності НР «ЛОТ -617» протягом часу самоусунення позивача від несення служби.
Наведені обставини, на думку відповідача, підтверджують правомірність прийнятого наказу про звільнення та з огляду на вищевикладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Згідно наказу № 70 о/с від 31.05.2022р. Управління поліції охорони в Дніпропетровській області «По особовому складу» призначено старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0020303), поліцейським водієм взводу № 3 роти реагування Дніпровського районного відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області з 01 червня 2022 року.
Наказом Управління поліції охорони в Дніпропетровській області від 16.11.2023 р. № 862 «Про визначення центрів зон обслуговування, місць очікування та обігріву нарядів реагування» внесено зміни до Дислокації нарядів реагування УПО Дніпропетровської області та затверджено дислокацію наряда реагування « ЛОТ -517» ( зона відповідальності м. Дніпро, Шевченківський район, Житлові масиви Тополь 1-3 та Сокіл с. Старі Кодаки, с .Дніпрове, с. Сажевка) із центром зони м. Дніпро вул. Панікахи, 31 г( АЗС «Окко») та місцем обігріву вул. Панікахи, 27г.
28.12.2024 року начальником Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області складено рапорт, в якому викладено доповідь т.в.о. Начальника УПО Дніпропетровської області про проведену перевірку якості несення служби нарядів реагування 27.12.2024р. о 07:20год. «ЛОТ-517» у складі поліцейського взводу № 3 роти реагування сержанта поліції І. Щур та поліцейського водія взводу № 3 роти реагування ст. Сержанта поліції Є. Гриджука, які несли службу на службовому автомобілі « Tоyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 .
Під час перевірки встановлено, що наряд реагування знаходився за адресою: вул. Наукова, чим порушено Наказ МВС України від 07.07.2017 № 577 розділ VII, п. 2, Наказ УПО Дніпропетровської області № 862 від 16.11.2023р. ( визначення центрів зон НР) та самоусунулись від несення служби, а саме спали в службовому автомобілі, порушивши Наказ МВС України від 07.07.2017 № 577 розділ ІІ, п. 11, пп. 3.
28.12.2024 року Управлінням поліції охорони в Дніпропетровській області прийнято наказ № 1022 «Про призначення службового розслідування» за фактом неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та призначено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування.
Старшим сержантом поліції ОСОБА_1 надано пояснення в межах проведення службового розслідування згідно з яких дозвіл на короткий відпочинок йому було надано старшим зміни ОСОБА_4 після проведеного патрулювання вночі. В наданих пояснення ОСОБА_1 зауважує, що був дуже втомлений та його стан міг спричинити дорожньо транспортну пригоду та вказує, що не визнає провину в частині залишення зони обслуговування.
Згідно наданим начальникові УПО Дніпропетровської області начальником ГПЦС ЦТО УПО Дніпропетровської області рапортом 27.12.2024 року спрацювань засобів охорони призначення, зареєстрованих Головним пунктом централізованого спостереження на території селища Дослідного, Новоолександрівської сільської територіальної громади, Дніпровського району, Дніпропетровської області не зафіксовано.
28.12.2024 року ОСОБА_5 надано пояснення, що кожного ранкового інструктажу відповідальним по Дніпровському РВ ним доводилось особовому складу про дотримання заходів особистої безпеки, вимоги наказу № 1026, Наказу № 862 визначення центрів зон, пильне несення служби, категоричною забороною сну при несенні служби.
02.01.2025 року начальником УПО Дніпропетровської області затверджено висновок за матеріалами службового розслідування за фактом дисциплінарного проступку, вчиненого 27.12.2024 поліцейським водієм Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , яким встановлено, що наряд реагування знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушили вимоги п. 2 розділу VII наказу МВС України від 07.07.2017 № 577, наказу УПО Дніпропетровської області від 16.11.2023 № 862 ( визначення зон НР) та самоусунулись від несення служби, а саме спали у службовому автомобілі, порушивши вимоги пп. 3 п. 11 розділу ІІ наказу МВС України від 07.07.2017 № 577.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського ОСОБА_6 , є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, який на момент проведення службового розслідування має чинне дисциплінарне стягнення догана ( наказ УПО Дніпропетровської області від 30.12.2024 № 1023).
Дисциплінарною комісією запропоновано за вчинення дисциплінарного проступку, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23, частини 2 статті 24 Закону України «Про національну поліцію», підпункту 3 пункту 11 розділу ІІ, пункту 2 розділу VII Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 577, та на підставі статей 11,12,13,19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до поліцейського водія взводу № 3 роти реагування Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0020303) дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.
02.01.2025 року Управлінням поліції охорони в Дніпропетровській області прийнято наказ № 2 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким застосовано до поліцейського водія взводу № 3 роти реагування Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0020303) дисциплінарне стягнення звільнення із служби в поліції.
ОСОБА_1 14.01.2025р. склав розписку про отримання у ВКЗ УПВ Дніпропетровської області військового квитка, трудової книжки, свідоцтва про присвоєння робітничої кваліфікації, додатку до свідоцтва, наказу УПО від 07.01.2025р. № 5 о/с, висновку за матеріалами службового розслідування № 19/43/23/01-2025 від 02.01.2025р. У розписці позивач також зазначив, що не згодний з результатами службового розслідування.
Позивач, не погодившись із наказом про звільнення зі служби в поліції, звернувся до суду із вказаним позовом.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Головним питанням у цьому спорі є оцінка дій та рішень суб`єкта владних повноважень в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, наказом Міністерства внутрішніх справ України №70 від 01.02.2016 «Про затвердження інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю».
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України від 02.07.2015 №580-VІІІ «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VІІІ) передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 статті 59 Закону №580-VІІІ визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського (частина 1 статті 12 Закону №580-VІІІ).
Згідно з пунктами 1-2 частини 1 статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до статті 19 Закону №580-VIIІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Частиною 1 статті 23 Закону №580-VIIІ передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань:
- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (пункт 1);
- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2);
- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3);
- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення (пункт 4);
- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (пункт 5);
- здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про електронні комунікації» (пункт 5-1);
- вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях (пункт 10);
- регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11).
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).
Дисциплінарним статутом визначено поняття службової дисципліни. Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
При цьому черговість накладення зазначених стягнень Дисциплінарним статутом не визначена, а тому, рішення про застосування того чи іншого дисциплінарного стягнення на порушника приймається керівником на підставі рекомендацій викладених дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування за умови його проведення.
Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Частиною 3 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Згідно з частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту).
Частиною 7 статті 19 Дисциплінарного статут передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина 8 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Частинами 9, 10 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
Водночас Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (частина 3 статті 26 Дисциплінарного статуту).
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (частина 5 статті 26 Дисциплінарного статуту).
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (частина 6 статті 26 Дисциплінарного статуту).
Частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893).
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За змістом пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 13 розділу V Порядку №893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Отже, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який зафіксовано в матеріалах службового розслідування. Висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.
Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З доказів у справі суд встановив, що наказом Управління поліції охорони в Дніпропетровській області від 16.11.2023 р. № 862 «Про визначення центрів зон обслуговування, місць очікування та обігріву нарядів реагування» внесено зміни до Дислокації нарядів реагування УПО Дніпропетровської області та затверджено дислокацію наряда реагування « ЛОТ -517» ( зона відповідальності м. Дніпро, Шевченківський район, Житлові масиви Тополь 1-3 та Сокіл с. Старі Кодаки, с .Дніпрове, с. Сажевка) із центром зони м. Дніпро вул. Панікахи, 31 г( АЗС «Окко») та місцем обігріву вул. Панікахи, 27г.
28.12.2024 року начальником Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області складено рапорт, в якому викладено доповідь т.в.о. Начальника УПО Дніпропетровської області про проведену перевірку якості несення служби нарядів реагування 27.12.2024р. о 07:20год. «ЛОТ-517» у складі поліцейського взводу № 3 роти реагування сержанта поліції І. Щур та поліцейського водія взводу № 3 роти реагування ст. Сержанта поліції Є. Гриджука, які несли службу на службовому автомобілі «Tоyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 .
Під час перевірки встановлено, що наряд реагування знаходився за адресою: вул. Наукова, чим порушено Наказ МВС України від 07.07.2017 № 577 розділ VII, п. 2, Наказ УПО Дніпропетровської області № 862 від 16.11.2023р. (визначення центрів зон НР) та самоусунулись від несення служби, а саме спали в службовому автомобілі, порушивши Наказ МВС України від 07.07.2017 № 577 розділ ІІ, п. 11, пп. 3.
28.12.2024 року Управлінням поліції охорони в Дніпропетровській області прийнято наказ № 1022 «Про призначення службового розслідування» за фактом неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та призначено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування.
Старшим сержантом поліції ОСОБА_1 надано пояснення в межах проведення службового розслідування згідно з яких дозвіл на короткий відпочинок йому було надано старшим зміни ОСОБА_4 після проведеного патрулювання вночі. В наданих пояснення ОСОБА_1 зауважує, що був дуже втомлений та його стан міг спричинити дорожньо транспортну пригоду та вказує, що не визнає провину в частині залишення зони обслуговування.
Згідно наданим начальникові УПО Дніпропетровської області начальником ГПЦС ЦТО УПО Дніпропетровської області рапортом 27.12.2024 року спрацювань засобів охорони призначення, зареєстрованих Головним пунктом централізованого спостереження на території селища Дослідного, Новоолександрівської сільської територіальної громади, Дніпровського району, Дніпропетровської області не зафіксовано.
28.12.2024 року ОСОБА_5 надано пояснення, що кожного ранкового інструктажу відповідальним по Дніпровському РВ ним доводилось особовому складу про дотримання заходів особистої безпеки, вимоги наказу № 1026, Наказу № 862 визначення центрів зон, пильне несення служби, категоричною забороною сну при несенні служби.
02.01.2025 року начальником УПО Дніпропетровської області затверджено висновок за матеріалами службового розслідування за фактом дисциплінарного проступку, вчиненого 27.12.2024 поліцейським водієм Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , яким встановлено, що наряд реагування знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушили вимоги п. 2 розділу VII наказу МВС України від 07.07.2017 № 577, наказу УПО Дніпропетровської області від 16.11.2023 № 862 (визначення зон НР) та самоусунулись від несення служби, а саме спали у службовому автомобілі, порушивши вимоги пп. 3 п. 11 розділу ІІ наказу МВС України від 07.07.2017 № 577.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського ОСОБА_6 , є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, який на момент проведення службового розслідування має чинне дисциплінарне стягнення догана (наказ УПО Дніпропетровської області від 30.12.2024 № 1023)..
Згідно з службовою характеристикою на старшого сержанта поліції ОСОБА_7 зарекомендував себе з посереднього боку, що виражається в неодноразових порушення службової дисципліни та не завжди серйозному відношенні до служби. Свої функціональні обов`язки виконує на середньому професійному рівні.
У службовій діяльності не завжди дотримується вимог законів та інших нормативних актів, що регламентуються діяльність Національної поліції України. На службі свою увагу не завжди концентрує на виконання обов`язків. Траплялись випадки пропуску занять у системі службової підготовки без поважних причин.
Не здатний швидко приймати правильні рішення. На критику в свою адресу реагує негативно, обурливо, не робить належних висновків. Має завищену самооцінку.
Вказані факти порушень службової дисципліни негативно впливає на зміцнення службової дисципліни у підрозділі, в якому несе службу казаний працівник поліції, а також, на думку дисциплінарної комісії, раніше застосовані до нього дисциплінарні стягнення не стали дієвими засобами підтримання службової дисципліни, не стимулювали до її безумовного дотримання та не запобігли вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Зазначені порушення службової дисципліни стали можливими внаслідок особистої недисциплінованості вищевказаного поліцейського.
Твердження позивача, щодо відсутності достатніх доказів щодо сну в наряді реагування ЛОТ -517 не знайшли свого відображення у матеріалах службового розслідування, оскільки саме цей факт висвітлено у рапорті начальника Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області від 28.12.2024 року, а також цей факт самостійно визнається позивачем у його письмових поясненнях.
Також, у справі немає жодних письмових доказів звернень позивача з проханням перевести його на іншу посаду у зв`язку зі станом здоров`я чи неможливістю виконувати обов`язки патрульного поліцейського з інших причин. Слід зауважити, що з графіком чергувань поліцейських ознайомлюють один раз на тиждень, а отже в позивача було достатньо часу на подібне звернення.
Крім того, згідно з наказом голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 «Про деякі питання посиленого варіанту несення службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» поліцейські несуть службу в посиленому режимі.
Під час службового розслідування та розгляду справи в суді не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків у період дії в Україні правового режиму воєнного стану.
Покликання позивача щодо застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення суд вважає необґрунтованим, адже за змістом частини 2 статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження до більш суворого звільнення зі служби в поліції.
Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення кожного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою
З позиції суду, за змістом цієї норми дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно. Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливостей його застосування, визначених статтею 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Слід зауважити, що на момент застосування до позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції у нього було діюче дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
За встановлених у справі обставин, суд погоджується з відповідачем, що застосовані до позивача раніше дисциплінарні стягнення не стали дієвими засобами підтримання службової дисципліни, не стимулювали до її безумовного дотримання та не запобігли вчиненню нових дисциплінарних проступків, а вказані факти могли негативно впливати на мікроклімат та зміцнення службової дисципліни у відповідному підрозділі у період дії правового режиму воєнного стану в Україні.
Щодо інших покликань сторін суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994 статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до пункту 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За викладених підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не є необхідним надавати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі та висновків суду не спростовують.
Підсумовуючи викладене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, суд дійшов висновку, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності ґрунтуються на самостійних підставах недотримання позивачем вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Таким чином, суд встановив, що матеріали дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 свідчать про неналежне виконання службових обов`язків, яке полягає у невиконанні (недотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені, оскільки позивачем скоєно проступок (вчинок) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Суд наголошує, що позивачем не надано докази, які спростовують висновки службового розслідування та можуть свідчити про не вчинення дисциплінарного проступку.
Оскаржені накази винесено з урахуванням ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та керуючи нормами Законів України «Про Національну поліцію», «;Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».
З врахуванням встановлених обставин, суд вважає оскаржені накази законними та обґрунтованими, винесеними відповідно до чинного законодавства.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відсутні підстави для задоволення таких вимог також.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 30.09.2020 у справі №580/2339/19, критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначені в статті 242 КАС України, відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук