Справа № 183/12138/24
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/183/34/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, у якому просив постанову № 2019 від 14 листопада 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000,00 грн. скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протоколом № 2019 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП його було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що він не уточнив персональні дані в частині відомостей про придатності до військової служби. Під час складання ІНФОРМАЦІЯ_2 протоколу за № 2019 від 11.11.2024 ним було надано Витяг із «Резерв+» (військово обліковий документ) відповідно до змісту якого: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; військовозобов`язаний; відстрочка до 22.07.2025; перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , звання-рядовий; вос-956647; номер в реєстрі Оберіг 8; адреса проживання АДРЕСА_1 ; дата уточнення даних 01.07.2024 (дані уточнено вчасно). Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 у поясненнях зазначив, що ним 11.11.2024 уповноваженій особі ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано витяг з «Резерв+», у якому зазначено, що дані військовозобов`язаного уточнені вчасно, а саме 01.07.2024, витяг сформовано 01.10.2024. Також позивач зазначає, що повісток щодо необхідності явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував. З`явився добровільно 04.10.2024 після цього неодноразово з`являвся, проходив ВЛК і жодного разу не ухилявся від явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з чим позивач вважає, вказану постанову протиправною та просить її скасувати.

Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 31 грудня 2024 року відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 через свого представника звернувся на адресу суду із відзивом на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Було установлено, що 11.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_6 прибув ОСОБА_1 , якого було направлено з місця роботи для виконання вимог військового обліку. У ході спілкування з вищезазначеним громадянином та перевірки даних військового обліку уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 було установлено, що ОСОБА_1 допустив порушення законодавства про військовий облік, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, які викладені у протоколі № 2019 від 11.11.2024. Факт порушення ОСОБА_1 законодавства в частині неявки для взяття на військовий облік підтверджується даними системи «Оберіг» (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів), що, мають гриф «Для службового користування» і наданий час не підлягають роздрукуванню для подання до Суду. Також зазначає, що факт не уточнення персональних даних в частині придатності до військової служби за станом здоров`я за результатами медичного огляду військово-лікарською комісією до 17.10.2024 підтверджується доданим до позовної заяви скріншотом додатку «Резерв+» станом на 01.10.2024, у якому графи «Постанова ВЛК» і «Дата ВЛК» не заповнені. Факт відсутності у ОСОБА_1 військово-облікового документа підтверджується тим, що у нього такий військово-обліковий документ відсутній і він не додав до позовної заяви його копію. Крім того, зі змісту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ, зокрема, пп.1 п.2 Розділу ІІ, а також інших норм, слідує, що запровадивши нові правила виконання військового обов`язку, у т.ч. в частині військового обліку, мобілізаційної підготовки та мобілізації, законодавець установив (визначив) період, упродовж якого військовозобов`язані повинні усунути недоліки військового обліку, у тому числі уточнити військово-облікові (персональні) дані, оформити військово-облікові документи тощо. Зокрема, у вказаний строк позивач не уточнив свої персональні дані в частині придатності до військової служби за станом здоров`я, а прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду лише 15.10.2024. Також у вказаний строк він не оформив військово-обліковий документ військовозобов`язаного. ОСОБА_1 не мав військово-облікового документа військовозобов`язаного (оскільки після досягнення 27-річного віку не з`являвся для постановки на військовий облік військовозобов`язаних і відповідно не отримав військово-обліковий документ військовозобов`язаного), та у подальшому, у строк з 18.05.2024 до 17.07.2024, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 і військово-обліковий документ також не отримав. У зв`язку із чим, станом на дату першого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 (15.10.2024), а також станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не мав військово-облікового документа, чим порушував вимоги ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також у відзиві представник відповідача просив поновити строк на подання відзиву. В обґрунтування пропуску установленого ухвалою суду строк зазначив, що Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого продовжено і на теперішній час. На теперішній час в Україні оголошено загальну мобілізацію, повноваження щодо здійснення якої покладено на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. У зв`язку із чим персонал ІНФОРМАЦІЯ_4 цілодобово задіяний у заходах щодо розшуку і оповіщення військовозобов`язаних, проведення призову на військову службу на території Новомосковського району, відправки до військових частин особового складу і техніки, надання соціальної підтримки родинам військовослужбовців. Внаслідок вищевказаного навантаження персонал ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасово не має можливості вчасно реагувати на судові справи та повною мірою дотримувати процесуальних строків. З огляду на зазначене, суд вважає можливим поновити строк і прийняти відзив до розгляду.

Відповіді на відзив на адресу суду не надходило.

Ухвалою судді від 27 листопада 2024 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, цією ж ухвалою установлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить такого.

Судом установлено, що 11 листопада 2014 року помічником начальна з правової роботи капітаном юстиції ОСОБА_2 складено протокол № 2019 про адміністративне правопорушення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З протоколу убачається, що 11.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув ОСОБА_1 , який під час особливого періоду не з`являвся для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, у строки, встановлені абзацом четвертим пп. 1 п. 2 Розділу ІІ Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ, не уточнив персональні дані в частині відомостей про придатність до військової служби (п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»), а також у порушення ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не має при собі та не пред`явив для перевірки військово-обліковий документ військовозобов`язаного, починаючи з 18 травня 2024 року не вжив заходів до його отримання. Доказів поважності причини порушення вищезазначених вимог законодавства зазначений громадянин не надав. Таким чином 11.11.2024 року установлено, що в умовах особливого періоду (воєнного стану) введеного Указом Президента України від 24 лютого 2024 року № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у подальшому неодноразово продовженого) вищезазначений громадянин порушив вимоги абзацу четвертого пп. 1 п. 2 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ, ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП).

У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден, оскільки оновив дані вчасно, а адміністративне правопорушення було здійснено до прийняття закону України від 11.04.2024, як доказ зазначеного надав витяг з додатку «Резерв+».

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 2019 від 14 листопада 2014 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. за те, що останній не уточнив персональні дані в частині відомостей про придатність до військової служби (п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»), а також у порушення ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не має при собі та не пред`явив для перевірки військово-обліковий документ військовозобов`язаного, починаючи з 18 травня 2024 року не вжив заходів до його отримання. Доказів поважності причини порушення вищезазначених вимог законодавства зазначений громадянин не надав. До постанови ОСОБА_1 надав письмові заперечення, у яких зазначив, що з постановою не згоден, оскільки виконав вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», уповноваженій особі ТЦК ОСОБА_2 пред`явив військово-обліковий документ із застосунку «Резерв+». Дані уточнив вчасно 01.07.2024. Повістки про взяття на військовий облік до 04.10.2024 не отримував. Також зазначив, що перед цим він неодноразово прибував до ІНФОРМАЦІЯ_4 прочинаючи з 04.10.2024, де проходив ВЛК, ніде не переховувався.

Також судом установлено, що на підтвердження обставин, викладених у позові, позивачем до позовної заяви додано відомості, сформовані 01.10.2024 у додатку «Резерв+» Міністерства оборони України, у якому міститься інформація про: оновлення даних - 01.07.2024; перебування ОСОБА_1 на обліку; бронювання до 22.07.2025; відстрочку до 22.07.2025; підстави надання відстрочки - аб.2 ч. 1 ст. 23; перебування на військовому обліку - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; звання - рядовий; вос-956647; номер в реєстрі Оберіг 8; адреса проживання АДРЕСА_1 ; дата уточнення даних 01.07.2024 (дані уточнено вчасно).

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів, наведених учасниками справи.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту постанови убачається, що ОСОБА_1 «у порушення ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не має при собі та не пред`явив для перевірки військово-обліковий документ військовозобов`язаного, починаючи з 18 травня 2024 року не вжив заходів до його отримання», також у відзиві на позовну заяву представником відповідача указано, що «факт порушення ОСОБА_1 законодавства в частині неявки для взяття на військовий облік підтверджується даними системи «Оберіг», що мають гриф «Для службового користування» і наданий час не підлягають роздрукуванню для подання до суду», а також те, що « ОСОБА_1 не мав військово-облікового документа військовозобов`язаного (оскільки після досягнення 27-річного віку не з`являвся для постановки на військовий облік військовозобов`язаних і відповідно не отримав військово-обліковий документ військовозобов`язаного)» «…станом на дату першого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 (15.10.2024), а також станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не мав військово-облікового документа». На підтвердження зазначеного відповідачем жодного доказу не надано.

Таким чином суд приходить до висновку, що постанова у цій частині є необґрунтованою.

Так, відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Порядок електронної ідентифікації в електронному кабінеті, перелік відомостей, що відображаються в ньому, а також перелік послуг, які надаються призовнику, військовозобов`язаному, резервісту через електронний кабінет, визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та/або Положенням про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Кабінет реалізовано у форматі застосунку Резерв+.

У той же час, постанова, яка врегульовує функціонування застосунку, прийнята 10 травня 2024 року. Наразі інформація постанови має обмеження доступу, тому текст не можна проглянути публічно.

Суд вважає, що вищевказані твердження відповідачем спростовуються витягом із додатку «Резерв+», у якому зазначено про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції Закону України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року, який набув чинності 18 травня 2024 року), під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Таким чином, нормами вказаного Закону визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних; останній день вказаного строку припадає на 16 липня 2024 року.

Згідно з п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Відповідно до п. 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, посилаючись на те, що ним у повному обсязі виконані вимоги законодавства, дані оновлено вчасно, а також на те, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 та у витязі з «Резерв +» відсутні відомості щодо обліку ОСОБА_1 як порушника військового обліку.

Крім того, в тексті позовної заяви позивач зазначає про відсутність обов`язку за власної ініціативи (без направлення) проходити ВЛК. У той же час, позовна заява містить твердження позивача про те, що 04 жовтня 2024 року він добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження ВЛК. Доказів на підтвердження проходження ВЛК позивачем станом на день розгляду справи до суду не надано.

Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З оскаржуваної постанови, убачається, що її складено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України щодо його придатності до військової служби за станом здоров`я, а також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку як військовозобов`язаний.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Як зазначалось вище, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від24лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції Закону № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року, який набув чинності 18 травня 2024 року військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП в редакції Закону України № 3696-IX, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (утому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, позивач протягом 60 днів, а саме з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року повинен був уточнити свої облікові дані, одним із шляхів: через центр надання адміністративних послу або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У встановлений строк відповідач проігнорував норми законодавства, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Судом не установлено, що позивач уточнив свої облікові дані (через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження), в частині медичних даних, у визначені Законом строки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На спростування такого факту матеріали справи не містять належних та допустимих доказів.

Судом установлено, що оскаржена постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якою стягнення накладено в межах санкції статті та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Бездіяльність, яка інкримінується ОСОБА_1 , фактично мала місце.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року прийнятій у справі №285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач надав правильну правову оцінку діям ОСОБА_1 , оскільки останній, як військовозобов`язаний, не уточнив свої облікові дані в частині відомостей про придатність до військової служби за станом здоров?я через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18 травня по 16 липня 2024 року на виконання абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» .

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом, та їм було надано належну правову оцінку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при складенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в частині не уточнення медичних даних, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим, позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову відповідача без змін.

Витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем, у зв`язку з відомою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Витрати позивача зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено і підписано 21 березня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна