Справа № 600/6084/24-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/6084/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіжук О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу на загальну суму 3114144,33 грн, в тому числі 2237904,20 грн до місцевого бюджету та 876240,13 грн до державного бюджету.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Чернівецькій області зазначило, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг на загальну суму 3114144,33 грн. Поряд з цим, у зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, йому виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 22.10.2024 №0-2413 на суму 3114144,33 грн, проте, вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.01.2025 прийнято позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію вказаної ухвали надіслано на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному демографічному реєстрі (відповідь №1003483 від 31.12.2024), а саме: вулиця Героїв Майдану, місто Чернівці, Чернівецька область, 58000, проте, конверт повернувся на адресу суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі № 0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі № 520/1066/2020.

Отже, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 02.01.2025 не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як платник податку, що підтверджується ідентифікаційними даними платника податку.

Відповідач подав звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2021 рік. Платником самостійно визначено податкову зобов`язання по єдиному податку у сумі 3025,00 грн.

Як вбачається з розрахунку податкового боргу за відповідачем рахується податковий борг з:

- військового збору згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» №00000/10482/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 238754,21 грн;

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування, згідно податкових повідомлень-рішень форми «Р» №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 2865050,55 грн, форми «ПС» №00000/10485/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 340,00 грн;

- адміністративні штрафи та інші санкції згідно податкового повідомлення-рішення форми «ПС» №00000/10488/Ж10/24-13-24-24 від 04.09.2024 на суму 7100,00 грн;

- єдиного податку з фізичних осіб на суму 2899,57 грн, яка виникла на підставі податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця № від 02.02.2022.

Таким чином, загальна сума податкового боргу становить 3114144,33 грн.

Контролюючим органом виставлено та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 22.10.2024 №0-2413 на суму 3114144,33 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку суму податкового боргу у розмірі 3114144,33 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з підпунктами 10.1.1, 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно, єдиний податок.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач подав звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2021 рік. Платником самостійно визначено податкову зобов`язання по єдиному податку у сумі 3025,00 грн.

Як було встановлено судом за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 3114144,33 грн, нарахована на підставі податкових повідомлень-рішень форми «Р» №00000/10482/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 238754,21 грн; «Р» №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 2865050,55 грн, форми «ПС» №00000/10485/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 340,00 грн; «ПС» №00000/10488/Ж10/24-13-24-24 від 04.09.2024 на суму 7100,00 грн; податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця № від 02.02.2022.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Однак, як вбачається із матеріалів справи у визначений в пункті 57.3 статті 57 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, податкові повідомлення-рішення форми Р» №00000/10482/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; «Р» №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; форми «ПС» №00000/10485/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; «ПС» №00000/10488/Ж10/24-13-24-24 від 04.09.2024 в судовому порядку не скасовано, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

Пунктами 59.1 та 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» від 22.10.2024 №0-2413 на суму 3114144,33 грн.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується узгоджена заборгованість на загальну суму 3114144,33 грн.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, докази зворотного в матеріалах справи відсутні, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг щодо наявності та розміру якого останнім не подано до суду відзиву, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 3114144 (три мільйони сто чотирнадцять тисяч сто сорок чотири) гривні 33 копійки, з яких: 876240 (вісімсот сімдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 13 копійок до державного бюджету та 2237904 (дві мільйони двісті тридцять сім тисячі дев`ятсот чотири) гривні 20 копійок до місцевого бюджету.

Позивач Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200а, місто Чернівці, Чернівецька область, 58013, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44057187).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна