Справа № 676/8551/24
Суддя: Семенюк В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/676/20/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.

справа № 676/8551/24,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування Постанови № 275 від 28.11.2024 року, що винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито справу в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача Абакуменка О.Ю. Косік С.В. в обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.11.2024 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його довірителя складено Протокол про адміністративне правопорушення № 275 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За результатами розгляду Протоколу, 28.11.2024 року т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 винесено Постанову № 275, якою на останнього накладено адміністративне стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 , при винесені Постанови не з`ясував обставин, чи правильно складено уповноваженими особами Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали додані до нього, в т.ч. чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце його розгляду.

Представник стверджує, що позивачу Повістка про виклик до РТЦК не надходила, оскільки позивач про час та день розгляду справи дізнався від відповідача в телефонному режимі в ранковий час в день розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому вказаний Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про оповіщення ОСОБА_1 у термін трьох днів до розгляду справи.

Окрім того, в Протоколі про адміністративне правопорушення № 275 від 18.11.2024 року вбачається, що в порушення вимог ст.256 КУпАП, не вказано час і місце вчинення адміністративного правопорушення, а також коли його довіритель був оповіщеним про явку у РТЦК, о якій годині, в т.ч. дату виявлення його відсутності за місцем проживання за наслідками вручення рекомендованого поштового повідомлення.

Зі змісту наведеного вище Протоколу слідує, що позивач не прибув за повісткою відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, водночас згідно застосунку позивача «Резерв +» його довіритель ОСОБА_1 оновив військово - облікові дані, що підтверджується електронним військово-обліковим документом із відповідним к`юар кодом від 20.05.2024 року.

Вважає, що в Протоколі про адміністративне правопорушення не викладена суть самого правопорушення, а саме не зазначено, які конкретно неправомірні дії ОСОБА_1 вказують на порушення ним Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до змісту Постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності позивач, не з`явився своєчасно до центру комплектування та соціальної підтримки для оновлення облікових даних, при цьому, ані Протокол, ані Постанова не містять у собі будь-якої інформації про повторність вчинення позивачем дій, які є порушенням ним, як військовозобов`язаним або резервістом правил військового обліку.

Оскаржувана Постанова не містить виклад обставин і суті адміністративного правопорушення, тобто не зазначено, що саме скоїв позивач, відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, а наведені у Постанові формулювання не містять конкретних даних часу, місця порушення Правил, що не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП, при цьому жодних попереджень або викликів від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не отримував.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належність і допустимими доказами факт порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, представник просить суд, скасувати Постанову про притягнення його довірителя ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та провадження по справі закрити.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , в особі т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_3 направив до суду Відзив на позов, в якому зазначив, що з Довідки «Укрпошта» про причини повернення/досилання рекомендованого поштового відправлення № 610, надісланого на ім`я та адресу ОСОБА_1 поштове відправлення, яке містило Повістку № 624142, йому не вручено та було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується трекінгом поштових відправлень «Укрпошта», оскільки за приписами чинного законодавства, вищезазначена Повістка, надіслана на адресу ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважається врученою.

Зазначає, що обов`язок явки до відповідного Р(М)ТЦК та СП за отриманою повісткою є безумовним та не залежить ні від наявності у військовозобов`язаного відстрочки від призову, ні від можливості отримання його персональних даних з інших реєстрів чи джерел, ні від попереднього уточнення ним своїх облікових (персональних) даних через РТЦК, ЦНАП, або застосунок «Резерв +».

Твердження позивача про те, що останній не був оповіщений належним чином про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 був присутнім під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, позаяк особисто під підпис отримав Протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

У зв`язку із невиконанням позивачем обов`язків, передбачених ч.ч.1,3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а саме за явкою за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній звернувся до органів поліції зі зверненням про доставку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення Протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що Постанова № 275 від 28.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Отже, дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме, за неявку за отриманою, відповідно до приписів чинного законодавства Повісткою, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, тому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 . Косік С.В. не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, позов підтримують і просять задовольнити.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі т.в.о. начальника полковника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у Відзиві просив розгляд справи проводити у його відсутності та відмовити позивачу у задоволені позову.

Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.

З фабули Протоколу про адміністративне правопорушення № 275 від 18.11.2024 року, складеному за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_1 , будучи оповіщеним, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних, чим порушив ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст.1,37 «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім того, в Протоколі, ОСОБА_1 власноруч зазначив, що він своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки Повістку про виклик до ТЦК та СП про уточнення облікових даних не отримував.

За результати розгляду Протоколу, Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 275 від 28.11.2024 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за те, що 14.10.2024 року на ім`я ОСОБА_1 та за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання: АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку, рекомендованим поштовим відправленням, відправлено Повістку про явку об 11 год. 01.11.2024 року. До ІНФОРМАЦІЯ_3 повернулось рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до Довідки про причини повернення, адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно приписів чинного законодавства, а саме: п.2 ч.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМ України № 560 від 16.05.2024 року, Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається врученою.

В той же час, ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за отриманою Повісткою не з`явився, чим порушив законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період,затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з абз.4 пункту 1 частини ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Судом встановлено, що Протокол № 275 від 18.11.2024 року про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , складений всупереч вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить відомостей про час і місце вчинення позивачем порушення правил військового обліку, а також час, коли відбудеться розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а отже, не в повному обсязі викладено суть, тобто об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Окрім цього, в Протоколі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Так, відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Варто зауважити, що згідно примітки до ст.210 КУпАП положення ст.ст.210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Судом встановлено, що до Протоколу № 275 від 18.11.2024 року про адміністративне правопорушення відповідачем не долучено відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку.

Водночас, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як військовозобов`язаний, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , 20.05.2024 року, оновив облікові дані, що підтверджується Скріншотом із військово-облікового документу останнього у мобільному застосунку «Резерв +».

Із зазначеного вбачається, що відповідач володіє вичерпними обліковими даними щодо особи військовозобов`язаного позивача ОСОБА_1 , який свій обов`язок з приводу оновлення даних, визначений Законом «Про військовий обов`язок та військову службу», виконав вчасно.

Складена за результатами розгляду вищевказаного Протоколу, Постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 275 від 28.11.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. не містить виклад обставин і суті адміністративного правопорушення, тобто в ній не зазначено, що саме скоїв позивач, відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, а наведені у Постанові формулювання не містять конкретних даних часу, місця порушення Правил, що не відповідає вимогам, встановленим ст.283 КУпАП.

Відповідно до змісту Постанови, позивач не з`явився своєчасно до центру комплектування та соціальної підтримки для оновлення облікових даних, при цьому, ані Протокол, ані Постанова не містять будь-якої інформації про повторність вчинення позивачем дій, які є порушенням ним як військовозобов`язаним або резервістом правил військового обліку.

Попередніх викликів від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 не мав. За умов доведеності відсутності отримання останнім відомостей про оповіщення, даних про відмову або не надання відомостей від позивача за контактними даними, зазначеними в мобільному застосунку «Резерв +» (номер засобів зв`язку, електронної пошти, як першочергових).

Відповідач в свою чергу, як альтернативний метод Повідомлення мав би скерувати Повістку на адресу Позивача, однак не вжив заходів щодо першочергових дій, а вжив заходів радикальних дій з метою примушення Позивача до сплати штрафу.

Згідно пункту 27 Порядку № 560 під час мобілізації, громадяни викликаються з до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних,даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Пунктом 41 Порядку № 560 визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Постановою КМУ № 270 від 05.03.2009 року затверджено «Правила надання послуг поштового зв`язку» (далі Правила № 270), які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Пунктом 82 вказаних Правил № 270 передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

З долученого до матеріалів справи трекінгу відстеження поштового відправлення № 610 вбачається, що 17.10.2024 року поштове відправлення прибуло до відділення по місцю проживання позивача та 22.10.2024 року повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Однак доказів сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа суду не надано, що вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому Повістки з вимогою прибути 01.11.2024 року до РТЦК для уточнення даних.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку. Як вказав Верховний Суд, що з аналізу норм законодавства вбачається, що обов`язок військовозобов`язаного прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 має виконуватися виключно на підставі виклику, попередньо доведеного до відома військовозобов`язаного.

Так, за загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами, як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

В рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень, зокрема, критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти росії» від 30 травня 2013 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо належного складення Протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Суд зауважує, що норма ст.210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Так, у Протоколі про адміністративне правопорушення № 275 від 18.11.2024 року та в оскаржуваній Постанові № 275 від 28.11.2024 року відсутнє посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

При цьому, зі змісту оскаржуваної Постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 560 від 16.05.2024 року та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Постанова № 275 від 28.11.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 про накладання стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, є протиправною і незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності вини в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана позивачем Постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст.210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Окрім викладеного вище, необхідно врахувати, що адміністративна відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП настає лише тоді, коли в діях особи наявна вина (умисна чи необережна), що виплаває із вимог ст.9 КУпАП, де зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однак, відповідач не довів, що позивач свідомо допустив порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тому в даному випадку не може йти мова про наявність у нього умислу вчинити вказане правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не знав і не міг знати про свій обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позивач довів свої позовні вимоги, тому суд дійшов висновку про скасування Постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 275 від 28.11.2024 року, щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ч.2 ст.210, ч.3 ст.210-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст.2, 6-9, 72, 76-79, 90, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - задовольнити.

Скасувати Постанову № 275 від 28.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у виді штрафу, в розмірі 17 000,00 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його складення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 14 березня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду: Семенюк В.В.