Справа № 520/28686/24
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 р. № 520/28686/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1. визнати протиправними дії Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 120-ти кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність ( 2013) в сумі 137 640 грн 00 коп.;

2. зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2023, тобто того року, в якому встановлено інвалідність пов`язану з проходженням військової служби.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

06.11.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з вимогами позивача, просить відмовити у задоволенні позову, Зазначає, що допомога, яка не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, а днем виникнення права на отримання позивачем такої допомоги є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності, а саме 28.11.2013, що підтверджує правомірність рішення комісії Міноборони

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 18.10.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Оскільки 06.12.2024, 13.12.2024 суддя перебувала у щорічній відпустці, у період з 26.12.2024 по 17.01.2025 суддя перебувала на лікарняному, у період з 10.02.2025 по 14.02.2025 суддя була слухачкою семінару, який проводився Національною школою суддів України, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки, лікування та навчання.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач був призваний на військову службу з 28.04.2021 та звільнений 26.08.2023 в зв`язку з станом здоров`я, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Позивачу вперше було встановлено інвалідність 28.11.2013, що не заперечується сторонами.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 692194 від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з 02.10.2023.

При цьому встановлено, що його захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно з довідкою серія 12 ААА № 058235 від 03 жовтня 2023 року позивач втратив 90 відсотків працездатності.

Позивач звернувся до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в зв`язку з отриманням інвалідності та втрати працездатності.

Відповідно до п. 93 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 110/975 від 30 серпня 2024 року позивачу було призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 120-ти кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність ( 2013) в сумі 137 640 грн. 00 коп.

Позивач, вважаючи, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині призначення йому грошової виплати в розмірі 137 640 грн. 00 коп. є протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога, ОГД), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Виходячи з положень пункту "б" частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, врегульовані одноіменним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Пунктом 3 Порядку № 975 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності; у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З огляду на це, встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Як вже було зазначено, позивачу вперше було встановлено інвалідність 28.11.2013, що не заперечується сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був призваний на військову службу з 28.04.2021 та звільнений 26.08.2023 в зв`язку з станом здоров`я, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Проте згодом, за інших обставин, після звільнення з військової служби 26.08.2023 - відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 692194 від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність першої групи з 02.10.2023, пов`язану з проходженням військової служби.

При цьому, згідно з довідкою серія 12 ААА № 058235 від 03 жовтня 2023 року позивач втратив 90 відсотків працездатності.

І саме під час повторного огляду 03.10.2023 позивачу з 02.10.2023 встановлено І групу інвалідності, пов`язану з проходженням військової служби.

Таким чином, предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, як інваліду І групи, встановлену при первинному огляді з 03.10.2023, пов`язану з проходженням військової служби.

Суд зауважує, що відповідач, розраховуючи суму одноразової грошової допомоги, помилково врахував дату первинного встановлення інвалідності саме у 2013 році.

Проте, Комісія Міністерства оборони України не врахувала, що у 2013 році, коли позивачу вперше було встановлено інвалідність, позивач не перебував на військовій службі взагалі, і інваліднсть, встановлена позивачу у 2013 році, не може бути пов`язана з проходженням військової служби.

Відтак, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, складеної за наслідками огляду 03.10.2023 через захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

Такою датою є 02.10.2023, зважаючи на що саме прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 01.01.2023, є підставою для розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності I групи.

З огляду на викладене, з метою належного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням йому інвалідності І групи із розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01.01.2023.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VII. Розподіл судових витрат.

Оскільки відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, в силу вимог статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 120-ти кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність ( 2013) в сумі 137 640 грн 00 коп.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Міністерство оборони України, місцезнаходження: просп. Повітряних Сил, буд. 6,м. Київ,03049, .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.03.2025.

Суддя О.В. Пасечнік