Справа № 420/28865/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28865/23
Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІШОП» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023р. ТОВ «МАКСІШОП» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №15922/15-32-07-07-23 від 4.07.2023р. винесене на підставі висновків Акту про застосування штрафу у вигляді пені ставкою 0,3% за кожний день прострочення у розмірі 60 575,15грн.;

- стягнути на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 2 684грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача та перерахувати за наступними банківськими реквізитами позивача: - п/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у червні 2023р. податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МАКСІШОП» (), за результатами якої складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки за №16053/15-32-07-07-07-18 від 13.06.2023р., у висновках якого встановлено порушив п.1.3. ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. за №2473-VIII, з урахуванням п.14-2 Постанови Нацбанку України від 24.02.2022р. за №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а саме за не дотримання термінів розрахунків у сфері ЗЕД через несвоєчасне надходження товару по угоді №ЕМ14022022 від 14.02.2022р. укладеної між позивачем та нерезидентом ECOVACS Robotics Holdings Limited з 22.02.2023р. по 10.03.2023р., на підставі чого до позивача застосовано штрафні санкції за недотримання правил та норм валютного законодавства, у вигляді пені за 17 днів прострочення термінів розрахунків з нерезидентом.

На підставі встановлених порушень, 4.07.2023р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №15922/15-32-07-07-23, яким до позивача застосовано штраф у вигляді пені ставкою 0,3% за кожний день прострочення у розмірі 60 575,15грн.

Позивач зазначив, що як встановлено Актом перевірки ТОВ «МАКСІШОП» 26.08.2022р. на підставі інвойсу здійснив передоплату постачальнику-нерезиденту ECOVACS Robotics Holdings Limited у сумі 12 763 12,77грн. (349 020дол.США) та отримав згідно здійсненої суми передоплати Товар за ВМД на суму передоплати 11 575 424 грн (316 540дол.США) - BMA 22UA 9403 від 11.11.2022р. та ВМД 22UA 1445300. Однак, на момент виконання зобов`язань поставки Товарів з`ясувалось, що у постачальника нерезидента ECOVACS Robotics Holdings Limited станом на грудень 2022р. відсутня можливість поставки товарів певного замовленого асортименту в зв`язку з чим ТОВ «МАКСІШОП» не отримав Товар на суму передоплати 191 129,95грн. (32 480дол.США). ТОВ «МАКСІШОП» здійснив медіаційну процедуру з постачальником нерезидентом ECOVACS Robotics Holdings Limited, для врегулювання питань своєчасного повернення сум невикористаної передоплати і отримав схвальну відповідь Постачальника. Однак, з невідомих ТОВ «МАКСІШОП» причин постачальник - нерезидент повернув суму невикористаної передоплати лише 10.03.2023р. зафіксовано актом перевірки та підтверджується банківською випискою з особового рахунка ТОВ «МАКСІШОП», тобто сума передоплати була повернена на 17 днів пізніше граничної дати валютного контролю.

З огляду на викладене, події, що відбулись з вини контрагента-нерезидента та призвели до порушення граничних строків проведення розрахунків та вчинення позивачем своєчасних запобіжних заходів щодо запобіганню порушень валютного законодавства, ефективно застосованої процедуру медіації, за результатом якої постачальник-нерезидент ECOVACS Robotics Holdings Limited повернув суму невикористаної передоплати в повному обсязі, що підтверджено випискою обслуговуючого банку у повному обсязі спростовують вину позивача, як об`єктивну сторону «встановленого» Актом перевірки податкового правопорушення, оскільки, для встановлення її наявності необхідно довести не лише наявність відповідного ставлення платника податків до своїх протиправних дій/бездіяльності (усвідомлення своїх дій, розуміння наслідків тощо), а саме те, що платник податків, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно й без належної обачності. Отож, враховуючи те, що ТОВ «МАКСІШОП» здійснив результативні дії щодо врегулювання питання своєчасних розрахунків з нерезидентом і під час адміністративного оскарження контролюючим органом не доведено протилежного, це виключає будь-які законодавчо обґрунтовані підстави для застосування штрафних санкцій у вигляді пені.

Крім цього, позивач зазначив, що 28.02.2022р. Торгово-промислова палата України на своєму сайті офіційно розмістила лист №2024/02.0-7.1, яким на підставі ст.14, 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» від 2.12.1997р. №671/97-ВР, Статуту ТПП України. засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента від 24 лютого 2022 року №№64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, с надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких-го настало згідно з умовами договору, контракту. угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Вчинення позивачем дій щодо ініціації проведення медитаційного порядку врегулювання спору із компанією-нерезидентом, повернення суми передоплати та зняття з валютного контролю операції до моменту здійснення перевірки контролюючим органом, існування форс-мажорних обставини, які підтверджені Торгово-промисловою палатою України, відповідно до пп.112.8.9 п.112.8 ст.112 ПК України та п.б ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.201 р. №2473-VIII 6 є підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення вимог ч.2 ст. 13 цього Закону.

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відносно позивача, податковий орган не дотримався принципу пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і дотриманням передбачених прав та розумного балансу між цілями, які були застосованими для досягнення цієї мети, і захистом права заявника на мирне володіння майном.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №15922/15-32-07-07-23 від 4.07.2023р..

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь ТОВ «МАКСІШОП» 2,684грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог Податкового кодексу України з 1.01.2021р. є одним із різновидів пені в розумінні приписів пп.4.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України, а отже нарахування пені у період з 1.01.2021р. суперечить положенням абз.11 п.52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким передбачено, що пеня не нараховується у період з 1 березня 2020р. по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та належної оцінки доказів, допустив невірне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ТОВ «МАКСІШОП» () зареєстровано з 26.10.2020р. та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області (а.с.12-15).

У лютому 2022р. ТОВ «МАКСІШОП» (Дистриб`ютор) укладено дистриб`юторську угоду за №ЕМ 14022022 від 14.02.2022р. з компанією «ECOYACS Robotics Holdings Limited», Китай (Компанія ECOYACS). Предмет контракту: Компанія ECOVACS призначає Дистриб`ютора своїм не ексклюзивним дистриб`ютором для просування, маркетингу та продажу Продукції на Території, і Дистриб`ютор погоджується діяти в цілях якості відповідно до положень та умов даної Угоди. Компанія ECOYACS продаватиме Продукцію Дистриб`ютору за цінами, зазначеними в колонці «Мінімально FOB Шанхай» у додатку 1, і на умовах, викладених у цій Угоді. Ця угода набирає чинності з дати набрання чинності і, якщо не буде розірвана раніше, як це прямо передбачено в ній, продовжує діяти протягом Терміну дії (а.с.38-55).

На виконання умов дистриб`юторської угоди №ЕМ14022022 від 14.02.2022р., ТОВ «МАКСІШОП» з поточного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОТП БАНК» (МФО 300528) була здійснена попередня оплата на користь нерезидента «ECOVACS Robotics Holdtngs Liшited» (Китай) у сумі 801 295,06дол.США (28 043 404,48грн.) (а.с.30-31), а саме: - 1.07.2022р. - 172 120дол.США (екв. 5 035 353,39грн.) - граничний термін отримання товару - 27.12.2022р.;

- 19.08.2022р. - 150 000дол.США (екв. 5 485 290грн.) - граничний термін отримання товару - 14.02.2023р.;

- 26.08.2022р. - 349 020дол.США (екв. 12 763 172,77грн.) - граничний термін отримання товару - 21.02.2023р.;

- 1.12.2022р. - 2 204,41дол.США (екв. 80 612,19rрн.) - незначна сума, граничні строки розрахунків не поширюються;

- 13.03.2023р. - 125 516,36дол.США (екв. 4 589 957,56rрн.) - граничний термін отримання товару - 8.09.2023р.;

- 23.03.2023р. - 882, 12дол.США (екв. 32 257,89грн.) - незначна сума, граничні строки розрахунків не поширюються;

- 21.04.2023р. - 1 552,17дол.США (екв. 56 760,68 грн.) - незначна сума, граничні строки розрахунків не поширюються.

На підставі направлення від 23.05.2023р. за №7052/15-32-07-07, головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.б) пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України від 2.12.2010р. №2755-VI, із змінами та доповненнями, та податкової інформації НБУ, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями (лист ДПС України від 11.04.2023р. №7743/7/99-00-07-05-02-07), на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 22.05.2023р. за №3628-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МАКСІШОП», з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічним контрактом від 14.02.2022р. за №ЕМ14022022 (дата здійснення операції 26.08.2022р.), за період з 14.02.2022р. по дату закінчення документальної позапланової виїзної перевірки, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (Додаток №1 до довідки перевірки, який є його невід`ємною частиною).

Так, за результатом вказаної перевірки ГУ ДПС в Одеській області складено акт за №16053/15-32-07-07-18 від 13.06.2023р., у висновках якого встановлено порушення позивачем п.1,3 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. за №2473-УІ1І, з урахуванням п.14-2 Постанови Правління НБУ від 24.02.2022р. №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», в частині не своєчасного надходження товару по дистриб`юторській угоді № ЕМ14022022 від 14.02.2022р. укладеної з нерезидентом ECOVACS Robotics Holdings Limited (Китай) у загальній сумі 32 480дол.США (а.с.94-105).

На підставі встановлених порушень, 4.07.2023р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за №15922/15-32-07-07-23, яким за порушення п.1,3 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. №2473-УІ1І, з урахуванням п.14-2 Постанови Правління НБУ від 24.02.2022р. №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», із змінами і доповненнями застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 60 575,15грн. (а.с.17).

ТОВ «МАКСІШОП», не погодившись з висновками Акту, направило заперечення на нього до ГУ ДПС в Одеській області (а.с.87-92).

Проте, 14.07.2023р. ГУ ДПС в Одеській області залишено заперечення без розгляду (а.с.83-86).

Не погодившись з результатами розгляду заперечень та застосованим штрафом ТОВ «МАКСІШОП» оскаржив податкове повідомлення-рішення відповідача в адміністративному порядку до ДПС України (а.с.74-82).

Однак, 10.08.2023р. ТОВ «МАКСШОП» отримано рішення ДПС України «Про продовження строку розгляду скарги» до 28.09.2023р. (включно) (а.с.73).

20.09.2023р. рішенням ДПС України за №27812/6/99-00-06-01-02-06 від 20.09.2023 «Про результати розгляду скарги» скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Одеській області №15922/15-32-07-07-23 від 4.07.2023р. залишено без змін (а.с.69-72).

При цьому встановлено, що на дату проведення перевірки затримка надходження товару за дистриб`ютерською угодою склала 17 днів, що спричинило нарахування пені у сумі 60 575,15грн. оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням (розрахунок пені на аркуші справи 105).

Також, встановлено, що 10.03.2023р. кошти повернутої контрагентом передплати за угодою надійшли на банківський рахунок позивача, дебіторська заборгованість була погашена, що визнається сторонами.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 2 грудня 2010р. за №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі ПК України).

Положеннями пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022р. за №64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022р. №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно з пп.«б» пп.69.2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім, зокрема, документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів).

Отже, законодавцем передбачено право контролюючого органу у період дії правового режиму воєнного стану на проведення документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.

Приписами пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

При цьому, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. за №2473-VIII (надалі - Закон №2473-VIIІ).

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Положеннями ч.3 ст.13 Закону №2473-VIII передбачено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

За правилами ч.5 ст.13 Закону №2473-VIII, за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Приписами ч.6 ст.13 Закону №2473-VIII визначено, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Згідно до ч.7 ст.13 Закону №2473-VIII, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується. У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено. У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Відповідно до ч.8 ст.13 Закону №2473-VIII, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Приписами ч.8 ст.16 Перехідні положення Закону №2473-VIII визначено, що рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.

Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 2 січня 2019р. №5, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що документальні позапланові перевірки платників податків здійснюються за наявності отриманої податкової інформації, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.

Як вбачається із матеріалів справи, що позивач на обґрунтування вимог щодо протиправності оскаржуваного рішення посилається на наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних з військовими діями на території України.

Судова колегія зазначає, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. за №2024/02.0-7.1, який був розміщений на сайті ТПП України, то Торгово-промислова палата України, на підставі ст.14, 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» від 2.12.1997р. за №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до розпорядження ТПП України від 25.02.2022р. за №3 «Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України» встановлено, що тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати, мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених п. 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами та доповненнями).

Наразі, позивач, як одна із сторін договору (контракту), повинен довести, що наявні обставини (введення воєнного стану, початку бойових дій) мають відношення до конкретного господарського зобов`язання та унеможливлюють після постачання товару або здійснення авансового платежу отримання резидентами валютної виручки або поставку їм імпортного товару на невизначений строк. При цьому, з метою не нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків у період дії форс-мажорних обставин необхідно засвідчити даний факт відповідною довідкою уповноваженої організації (органу) країни нерезидента та/або сертифікатом Торгово-промислової палити України.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні, сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.01.2022р. у справі №904/3886/21.

Отже, судова колегія зазначає, що в межах спірних правовідносин, надання сертифікату Торгово-промисловою палатою України, отриманого у встановленому законодавством порядку, є обов`язковою умовою, оскільки сам лише факт існування форс-мажорних обставин, або лист ТПП України, не звільняє від виконання зобов`язання автоматично.

До того ж, при видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

Відповідно до діючого законодавства України форс-мажорні обставини звільняють лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняють від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань. Проте і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 13.07.2023р. у справі №560/9742/22, з огляду на вимоги ЗУ «Про валюту та валютні операції» та Регламенту ТПП, сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

Отже, відсутність у позивача документу, який відповідно до вимог чинного законодавства та умов контракту засвідчує наявність форс-мажорних обставин та їх зв`язок із обставинами порушення, спростовує доводи позивача щодо підстав звільнення його від відповідальності за порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за вказаною імпортною операцією.

Разом з тим, єдиною підставою для задоволення позову стало те, що контролюючий орган не мав підстав для нарахування позивачу за період з 22.02.2023р. по 10.03.2023р. пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Проте, судова колегія не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З преамбули ЗУ «Про валюту і валютні операції» вбачається, що такий закон є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства (надалі Закон №2473-VІІІ).

Положеннями ст.13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Зокрема, ч.1 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

За правилами ч.2 вказаної статті, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформленняу письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акту, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Положеннями ч.5 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про валюту і валютні операції», валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону №2473-VІІІ, органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Згідно з ч.6 ст.11 Закону №2473-VІІІ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Частиною восьмою статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Положеннями пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Приписами пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

При цьому, судова колегія зазначає, що хоча положеннями Закону №2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями ПК України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення ПК України. Закон №2473-VIII та ПК України регулюють різні сфери державної політики.

Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено ст.13 Закону №2473-VIII) - відсутні.

Що стосується висновків суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин ч.8 ст.16 Закону №2473-VIII, судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до положень абз.2 ч.8 ст.16 Закону №2473-VIII рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.

Приписами ч.10 ст.11 Закону №2473-VIII визначено, що у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом. Органом валютного нагляду відповідно до цього Закону є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до положень п.3,4 ч.1 ст.14 Закону №2473-VIII, за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані:

- до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій;

- до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч.4 ст.14 Закону №2473-VIII встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.

Аналізуючи вищенаведені положення, судова колегія зазначає, що ЗУ «Про валюту і валютні операції» розмежовує заходи впливу, до яких віднесено штрафні санкції і штрафи, які передбачені статтею 14 вказаного Закону, та пеню за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, нарахування якої врегульовано статтею 13 Закону №2473-VIII.

Отже, положення абз.2 ч.8 ст.16 Закону №2473-VIII, яким визначено, що рішення про застосування до суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення, не є застосовним по відношенню до пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, оскільки така (пеня) не є заходом впливу, перелік яких наведено у статті 14 Закону №2473-VIII.

Положеннями ч.1-3 ст.3 ЗУ «Про валюту і валютні операції» передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, апеляційний суд вважає, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема, і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Так, дійсно, відповідно до абз.11 п.52-1 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що зміни до положень ЗУ «Про валюту і валютні операції» здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Проте, до Закону №2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що маючи на меті звільнити суб`єктів господарювання, які вчинили правопорушення, у вигляд порушення строків розрахунків, від відповідальності у вигляді пені законодавець вносить відповідні зміни саме до ЗУ «Про валюту і валютні операції».

Так, Законом України №2260-IX від 12.05.2022р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» статтю 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» доповнено пунктом 13 такого змісту: "13. Відповідальність, передбачена частиною п`ятою статті 13 цього Закону, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» від 9 квітня 2022р. №426.

Тобто, на переконання судової колегії, у разі якби законодавець мав на меті звільнити суб`єктів господарювання від відповідальності шляхом не нарахування (не застосування) пені під час дії карантину (COVID- 19), відповідні зміни (чи обмеження в застосуванні) були б внесені саме до ЗУ «Про валюту і валютні операції», проте таких змін внесено не було.

З огляду на викладене, судова колегія вважає висновок суду першої інстанції про те, що дія положення абз.11 п.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, який передбачає не нарахування пені протягом дії карантину, розповсюджується і на пеню за порушення строків розрахунків у валюті, що передбачена ч.5 ЗУ «Про валюту і валютні операції», є необґрунтованими.

При цьому, судова колегія звертає увагу на аналогічний правовий висновок Верховного Суду, який викладений у постанові по справі за №240/25642/22 від 23.07.2024р.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції хибно вважає що у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу за період з 22.02.2023р. по 10.03.2023р. пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а отже позовні вимоги ТОВ «МАКСІШОП» не підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.311, 315, 317, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024р. скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІШОП» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

О.А. Шевчук