Справа № 280/4424/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/4424/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року в адміністративній справі №280/4424/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної полії про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 24.04.2024 №232 «Про застосування до працівника УПП в Запорізькій області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині застосування до ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ не містить посилання, вимоги якої саме норми законодавства нібито порушено (обіг зброї/поводження зі службовою зброєю/зберігання речових доказів тощо). Відповідач прийняв оскаржуваний наказ без належних доказів не виконання позивачем обов`язків поліцейського та порушення службової дисципліни, лише виходячи з припущень.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Апеляційна скарга фактично обґрунтована та містить доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта базова вища, в Національній поліції України з 08.02.2016 року, на займаній посаді старшого лейтенанта поліції, інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП з 12.07.2018 року, дисциплінарних стягнень не мала.

Наказом ДПП від 08.02.2016 року № 76 «По особовому складу» ОСОБА_2 прийнято на службу та призначено поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Запоріжжя ДПП, присвоївши спеціальне звання рядового поліції.

Відповідно до наказу ДПП від 18.04.2016 року № 105 «По особовому складу» рядового поліції ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП.

Відповідно до наказу ДПП від 12.07.2018 року № 668 о/с «По особовому складу» рядового поліції ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП.

Наказом Національної поліції України від 31.08.2016 року № 646 «По особовому складу» рядовому поліції ОСОБА_3 , інспектору взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП присвоєно спеціальне звання поліції лейтенант поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 31.05.2021 року № 463 «По особовому складу» лейтенанту поліції ОСОБА_3 , інспектору взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП присвоєно спеціальне звання поліції старший лейтенант поліції. ОСОБА_4 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про Національну поліцію».

16.04.2016 року склала Присягу на вірність Українському народові, із зобов`язанням дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Зі своїми посадовими (функціональними) обов`язками інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлена під підпис.

З пам`яткою-ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Закону України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення старший лейтенант поліції ОСОБА_4 ознайомлена 30.10.2019 року, під підпис/

Стосовно наведених вище обставинами позивач не заперечує.

13.03.2024 року до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшла доповідна записка від старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції Компанійця А. щодо можливого порушення ОСОБА_1 , службової дисципліни, посилається на факт виявлення боєприпасів, за вказаною подією внесені відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наказом УПП в Запорізькій області ДПП від 13.03.2024 року № 56 за вказаним фактом призначено службове розслідування.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 08.11.202 року3 працівниками прокуратури Запорізької області, Служби безпеки України та Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2023 року проведено обшуки за місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП. Слідчі дії проводилися у ОСОБА_5 , як у підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, по кримінальному провадженню № 0000092, унесеному до ЄРДР 05.09.2023. ОСОБА_6 затриманий в порядку статті 208 Кримінального процесуального України.

У рамках цього ж кримінального провадження були проведені обшуки за місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП, в ході якого виявлено та вилучено предмети схожі на патрони у кількості 16 штук.

26.01.2024 року до УПП в Запорізькій області ДПП з Запорізької обласної прокуратури надійшов лист у якому зазначалося, що 08.11.2023 року прокуратурою Запорізької області, співробітниками Служби безпеки України в Запорізькій області, співробітниками Територіального управління Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2023 року проведено обшук за місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

За результатом обшуку в рамках кримінального провадження вилучені: 1 запечатана пачка набоїв 9х18 мм до пістолету «Макарова» (16 набоїв), мобільний телефон разом з сім-картою мобільного оператора «Kyivstar», готівка в іноземній валюті (5000 доларів, 3000 євро). Медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не проходила. Не затримувалась.

Відомості про подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) від 09.11.2023 № 0000122, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК України). Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Запорізькою обласною прокуратурою.

Висновком судово-балістичної експертизи установлено, що 16 предметів схожих на патрони є боєприпасами пістолетними патронами калібру 9х18 мм, які призначені для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї відповідного калібру, наприклад: пістолети «ПМ», «АПС», «Форт-12» та інші. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

В Ухвалі слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2023 року (номер справи 333/9761/23), зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у незаконному виробництві, виготовленні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу марихуана.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у продажі наркотичних засобів іншим працівникам патрульної поліції, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З метою повного, усебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин дисциплінарною комісією 13.11.2023 року за вих. № 23614/41/32/01-2023 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, надіслано запит з метою отримання копій протоколів допиту свідків, учасників події, протоколу затримання особи, повідомлення про підозру, матеріалів, що стосуються факту внесення відомостей до ЄРДР від 05.09.2023 року № 0000092 стосовно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Станом на час завершення службового розслідування, від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, на запит УПП в Запорізькій області ДПП від 13.11.2023 № 23614/41/32/01-2023 відповідь не надходила, запитувані копії не надано. Можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень у рамках вказаного провадження буде встановлено під час досудового розслідування.

Також, під час службового розслідування встановлено, що за ОСОБА_11 не перебувають на обліку патрони калібру 9х18 мм, які вона не повертала до УПП в Запорізькій області ДПП. Усі отримані ОСОБА_11 патрони калібру 9*18 мм, які їй видавались під час несення служби, остання повертала у встановленому порядку.

Під час цього службового розслідування позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в Національній поліції України з 08.02.2016, на займаній посаді з 12.07.2018, дисциплінарних стягнень не має, характеристика посередня, пояснила, що під час обшуку в помешканні в якому вона разом із своєю сім`єю проживає та яке належить батьку її чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками які проводили обшук було виявлено коробку в якій знаходились набої у кількості 16 штук. Про наявність боєприпасів дізналась під час обшуку, кому належать патрони пояснити не в змозі так як під час повномасштабного вторгнення в Україну в помешканні в якому вона проживає знаходилось багато різних осіб, яким вона з родиною допомагала та серед яких були військові та працівники поліції, які залишались ночувати. Хто міг залишити боєприпаси ОСОБА_3 не відомо. Відношення до набоїв, які були знайдені в шафі, не має. Набої, які видавали в УПП в Запорізькій області ДПП були здані до чергової частини управління. Про коло осіб, які залишались переночувати пояснити ОСОБА_4 нічого не може у зв`язку із тим, що пройшло багато часу і хто саме був, не пам`ятає.

Під час службового розслідування були допитані інші працівники, які заявили, що про наявність кримінального провадження за вказаною подією, відомості про яке внесено до ЄРДР від 09.11.2023 № 0000122, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України дізналися під час проведення службового розслідування.

Зокрема, в межах службового розслідування підполковник поліції ОСОБА_12 зазначив, що на посаді командира батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП перебуває з 20.03.2019 року по теперішній час. За період перебування ОСОБА_7 на посаді, остання зарекомендувала себе як працівник, який не завжди достатньо розуміє моральні вимоги до працівника правоохоронних органів. ОСОБА_12 наголосив, що доброчесна поведінка працівника поліції є багатогранним явищем, яке має як корпоративний, так й індивідуальний прояв в публічній діяльності. Власною поведінкою ОСОБА_4 неодноразово провокувала підозри щодо своєї не доброчесності, а саме несла службу тривалий час із не доброчесностними працівниками поліції у складі одного наряду, а саме із лейтенантом поліції ОСОБА_13 , інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП, якому у присутності особового складу було вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000207 від 17.05.2019 та із лейтенантом поліції ОСОБА_14 , інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП, відносно якого слідчим відділенням Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато кримінальне провадження № 0002203 за частиною першою статті 289 КК України.

Згідно біографічної довідки встановлено, що ОСОБА_4 з 08.02.2016 року приходить службу в Національній поліції України. У вказаний період несення служби старший лейтенант поліції ОСОБА_4 ознайомлена з рядом нормативно-правих актів, які регламентують її діяльність, про що останньою проставлено особисті підписи про ознайомлення та дотримання цих вимог.

За результатом службового розслідування складено Висновок від 11.04.2024 року відповідно до якого застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.04.2024 року № 232 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0015354), інспектора взводу № 2 роги № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Позивач з наказом Департаменту патрульної поліції від 24.04.2024 року №232 ознайомлена 26.04.2024 року, про що свідчить її особистий підпис на наказі.

Позивач вважає, що наказ про застосування дисциплінарного стягнення є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на те, що крім загальних норм про обов`язки працівника поліції оскаржуваний наказ не містить посилання, вимоги якої саме норми законодавства порушено (обіг зброї/поводження зі службовою зброєю/зберігання речових доказів тощо). Наказ констатує: за місцем проживання ОСОБА_1 «виявлено», однак доказів саме її причетності до виявлених предметів не наведено. Очевидно, що лише сам факт внесення відомостей до ЄРДР жодним чином не свідчить про вчинення мною злочину, як і про будь-яке порушення мною службової дисципліни. Всі обставини ж кримінальної справи, питання про винність конкретної особи у його вчиненні можуть бути встановлені лише після проведення необхідних слідчих дій та мають бути оформлені належними процесуальними рішеннями слідчого. Наразі, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_1 навіть не повідомлено про підозру. Вважає, що відповідач прийняв оскаржуваний наказ без належних доказів невиконання ОСОБА_1 обов`язків поліцейського та порушення службової дисципліни, лише виходячи з припущень, що є недопустимим.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону).

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першої статті 64 Закону №580-VIII також передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Як вірно зауважено судом першої інстанції, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.

При цьому, у кореспонденції з частиною другою статті 18 Закону №580-VIII, інститут Присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції безперервно та незалежно від дії будь-яких факторів, жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Відтак, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року по справі №815/4478/16.

Абзацами другим і третім пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706 (далі - Правила етичної поведінки поліцейських) також визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Частиною першою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно із частинами першою, другою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

При цьому, згідно з частиною другою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

У контексті положень частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із статтями 14, 15 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Аналогічні положення закріплені і в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України).

Пунктом 4 Розділу V Порядку №893 встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до Розділу VI Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п.2 розділу VI Порядку №893).

Відповідно до положень п.1-2 розділу VIІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Відповідно до ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати про те, що особи, які проводять службове розслідування зобов`язані вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, в тому числі повідомляти особу, стосовно якої проводиться службове розслідування про підстави проведення службового розслідування та відбирати пояснення по суті вчинених правопорушень. Основною метою проведення службового розслідування є встановлення: наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського саме з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Саме така поведінка осіб, які проводять службове розслідування забезпечить дотримання прав поліцейського, стосовно якого проводиться таке службове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції про обізнаність позивача про призначення та проведення відносно нього службового розслідування і про можливість надання ним пояснень, тощо.

Суд першої інстанції правильно критично оцінив надані ОСОБА_1 пояснення щодо належності патронів в частині можливого залишення їх невизначеними військовослужбовцями або поліцейськими, оскільки під час надання останньою пояснень від 10.11.2023 року у рамках службового розслідування призначеного відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 08.11.2023 року № 2285 ОСОБА_1 щодо вилучених речей, нічого не змогла пояснити.

Слід зазначити, що 19.03.2024 року, під час надання пояснень у службовому розслідуванні, ОСОБА_1 не заперечувала, що під час слідчих дій за адресою її мешкання було вилучено пістолетні патрони калібру 9x18 мм у кількості 16 штук, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї відповідного калібру.

Так, відповідно до частини першої статті 263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу - караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Згідно з частиною першою статті 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини другої статті 178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом.

Згідно з пунктом 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року N 2471 -XII, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси - не можуть перебувати у власності громадян.

Суд першої інстанції вірно погодився з доводами відповідача, що ОСОБА_1 будучи поліцейським повинна контролювати обстановку в приміщенні, в якому вона проживає, знати про події, які в ньому відбуваються, речі та предмети, які в ньому зберігаються, навіть якщо вони їй не належать. А у разі встановлення інформації про будь-які правопорушення в ньому повинна вжити заходи щодо негайного їх припинення. Неусвідомлені своєї високої відповідальності перед державою і Українським народом, особливо в умовах правового режиму воєнного стану, а також у нехтуванні наданою їй честю гідно та сумлінно нести високе звання поліцейського призвели до вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

Слід зазначити що обставин, які пом`якшували б відповідальність ОСОБА_1 дисциплінарною комісією у ході проведення службового розслідування не встановлено.

Обставин, які обтяжували б відповідальність ОСОБА_7 дисциплінарною комісією у ході проведення службового розслідування не встановлено.

Також судом взято до уваги службову характеристику старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яку під час службового розслідування надав підполковник поліції ОСОБА_12 остання на службу в Національній поліції України розпочала у лютому 2016 року, на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП з серпня 2018 року. За період служби зарекомендувала себе посередньо. Вказівки та доручення виконує, але потребує додаткового контролю. Ініціативу та наполегливість під час виконання завдань проявляє не завжди, дисципліна потребує контролю. Законодавство та нормативно-правову базу знає, володіє та застосовує в діяльності поліцейського. За характером спокійна.

Таким чином, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 учинено дисциплінарний проступок, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до зниження авторитету поліції, дискредитує поліцію як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та створює негативне враження суспільства про органи системи Національної поліції України, що негативним чином впливає на довіру населення до поліції, що є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Досліджені судом матеріали справи підтверджують факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

Відтак, вчинений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарний проступок підриває довіру та авторитет Національної поліції та її працівників в очах громадськості та є несумісним з подальшим проходженням служби.

Порушення службової дисципліни ОСОБА_1 є наслідком нехтування останньою особистою відповідальністю перед суспільством і державою та її низький рівень сформованості особистих морально-етичних якостей. Особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати та розуміти специфіку проходження служби в поліції, що зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими не можна нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під яким варто розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28.09.2023 року у справі №420/10847/22.

Дисциплінарний статут не визначає чіткої послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначити вид стягнення в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

За наведених обставин, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 25.06.2020 №2240/2329/16, від 19.05.2022 року у справі №480/4079/18.

Під час прийняття оскаржуваних наказів відповідачем враховано характер вчинених позивачем порушень, обставини, за яких вони були вчинені, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Слід вказати, що позивач не заперечує наявності вчинених ним порушень, що стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів, а лише вказує про відсутність причетності до виявлених предметів та відсутність прямої вини.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, а тому відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, відтак оскаржуваний наказ прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для їх скасування.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі №280/4424/24 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі №280/4424/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту постанови.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко