Справа № 240/23351/24
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/23351/24

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЛЮК-ТРАНС» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області про визнання протиправним та скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ043492 від 04.09.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що підтвердження, що пасажири слідували за маршрутом, відмінним від зазначеного, немає; при здійсненні рейдової перевірки 04.09.2024 водієм транспортного засобу марки VAN HOOL, номерний знак НОМЕР_1 були надані, зокрема, дозвіл України серії НОМЕР_2 від 16.08.2022 та розклад руху, що є невід`ємною частиною такого дозволу, дозвіл Республіки Польща № Nr-X-4734 від 20.09.2022 та розклад руху, що є невід`ємною частиною такого дозволу; була також надана схема маршруту Чернігів-Варшава.

Ухвалою від 29.11.2024 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки пд час вказаної перевірки було виявлено здійснення нерезидентом перевезення пасажирів між пунктами, розташованими на території України (Київ-Рівне) автобусом VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_1 за маршрутом Чернігів-Варшава, про що свідчив трафарет на вітровому склі транспортного засобу, та надані водієм документи. Перевезення пасажирів здійснювалося автомобільним перевізником Pavluks-Trans Sp. z. o. o., про що свідчив квиток, наданий пасажиром, а також дозволи на здійснення міжнародних регулярних перевезень пасажирів. Про той факт, що під час перевірки здійснювалося саме перевезення пасажирів між пунктами, розташованими на території України, а саме: Київ- Рівне, свідчив пасажир з електронним квитком; іноземний перевізник, що допустив порушення норм транспортного законодавства, має право виїхати за межі України лише після сплати штрафу, і це прямо встановлено нормами абзацу 19 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити та зазначив, що такого територіального органу як Відділ державного нагляду (контролю) у (Житомирській) Чернівецькій області не існує; зазначений квиток було отримано від пасажира і не містить жодних ідентифікаційних даних, які б беззаперечно засвідчували зв`язок цього документа із Позивачем. Зокрема, на квитку зазначено назву перевізника, а саме ФОП ОСОБА_1 , що є відмінним від Позивача суб`єктом господарювання; Pavluks-Trans є платформою для бронювання квитків.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті у Чернівецькій області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт № 069773 від 04.09.2024 (а.с. 8), яким під час перевірки транспортного засобу VAN HOOL (WU9494N), що належить Pavluks-Trans Sp.z.o.o., виявлено порушення ст. 30, 34 Закону України "Про автомобільний транспорт, а саме перевезення пасажирів без дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

За результатами розгляду акту від № 069773 від 04.09.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №043492 від 04.09.2024 у розмірі 17000,00 грн (а.с. 9).

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

В силу ч. 7 ст. 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за дотриманням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах.

Приписами ч. 14 ст. 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з ч. ч 17-20 ст. 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується. Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути. Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото - і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. п. 2-4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок.

Згідно з п. 12 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Пунктом 13 Порядку № 1567 визначено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірною постановою, слугував висновок інспектора про вчинення порушення позивачем статей 30, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення пасажирів без дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті перевізником Pavluks-Trans Sp.z.o.o. на автобусі VAN HOOL WU9494 N.

В матеріалах справи міститься квиток пасажирки ОСОБА_2 від 03.09.2024 за маршрутом Київ АС (центральний зал. вокзал) - Рівне АВ (вул. Київська, 40, 10 пл.); перевізник ФОП ОСОБА_1 ; маршрут: Київ-Львів (а.с. 42).

Отже, доводи позивача з приводу того, що на проїзному документі зазначено назву перевізника, а саме ФОП ОСОБА_1 , що є відмінним від позивача перевізника PAVLUK-TRANS та відсутні ідентифікаційні дані самого пасажира, що унеможливлює засвідчити зв`язок проїзного документа та позивача, судом відхиляється.

Крім того, з аналізу відеозапису можна дійти висновку, що в автобусі VAN HOOL WU9494N, перевізника PAVLUK-TRANS, перебував пасажир, котрий прямував з Києва до Рівного, тобто здійснювалося перевезення між населеними пунктами України. Протилежних пояснень пасажиром не було надано для інспектора.

Жодних зауважень та пояснень в акті перевірки № 069773 від 04.09.2024 водій не вказав.

Суд вказує, що пунктом 10 дозволу на міжнародні регулярні перевезення АІ №002429 для Sp.z.o.o. PAVLUK-STRANS для маршруту Чернігів-Варшава встановлені обмеження, а саме: заборонені перевезення між населеними пунктами України (а.с. 11).

Відповідно до статті 57 Закону № 2344-III перевезення пасажирів і вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать іноземним перевізникам, забороняється, якщо на це не було отримано дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: порушення нерезидентами вимог статті 57 цього Закону - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 7 ч. 1 статті 60 Закону № 2344-III ).

З огляду на наведене, знайшли своє підтвердження висновки наведені в акті перевірки № 069773 від 04.09.2024 щодо виявлення порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення пасажирів без дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті перевізником Pavluks-Trans Sp. z o.o. на автобусі VAN HOOL WU9494N.

Стосовно посилань позивача на порушення відповідачем його права на участь у розгляді справи про порушення у зв`язку із неповідомленням його про такий розгляд суд зазначає наступне.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Отже, Порядком № 1567 встановлена спеціальна процедура розгляду справи про притягнення до адміністративно-господарської відповідальності іноземного перевізника, що надає повноваження посадовим особам відповідачів складати акт та приймати постанову на місці виявлення правопорушення.

А відтак неповідомлення позивача (як іноземного перевізника у спірному випадку) про розгляд справи про порушення, з урахуванням вимог абзацу другого пункту 25 Порядку № 1567 не може вважатися порушенням процедури розгляду такої справи.

Що стосується тверджень позивача з приводу того, що старший державний інспектор Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області не мав повноважень проводити рейдову перевірку у Житомирській області, оскільки він вправі проводити такі перевірки виключно в Чернівецькій області, а наказ про відрядження не має жодного відношення до перевірок, суд зазначає таке.

Пункт 8 Положення встановлює, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України 2 грудня 2021 року № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, реорганізувавши шляхом поділу відповідних міжрегіональних територіальних органів зазначеної Служби (пункт 1 Розпорядження).

Метою прийняття цього розпорядження була саме реорганізація структури Служби, із додатку 1 якого чітко вбачається, що одні підрозділи реорганізовуються, натомість утворюються інші. В зазначеному розпорядчому документі не передбачено розмежування юрисдикції таких територіальних органів і точно не встановлено, що посадові особи територіального органу можуть здійснювати контроль на автомобільному транспорті, в тому числі проводити рейдові перевірки, виключно в межах відповідної території, як стверджує позивач.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 13.03.98 №59 (далі Інструкція №59) службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 посадової інструкції старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області старший державний інспектор призначається на посаду і звільняється з посади Головою Укртрансбезпеки.

Згідно наказу Голови Укртрансбезпеки №102-Вд від 30.08.2024 «Про відрядження деяких працівників», яким було відряджено ОСОБА_3 до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області.

Окрім того, відповідно пункту 4 розділу 1 посадової інструкції старшого державного інспектора, його робота може мати роз`їзний (пересувний) характер та передбачає відрядження відрядження в межах України відповідно до наказу Укртрансбезпеки.

Тому, доводи позивача щодо проведення перевірок неуповноваженими на це особами не відповідають дійсності та є необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЛЮК-ТРАНС» (вул. Алеї Єрозолімські, 151/10, м. Варшава, 02-326, код ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області (ім. С.П. Корольова, 12, м. Житомир, 10014, код 39816845) про визнання протиправним та скасування постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк