Справа № 320/43216/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Штульман І.В.,

суддів Заїки М.М., Черпака Ю.К.,

при секретарі Головченко В.М.,

за участі представників сторін, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на прийняте у порядку письмового провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа - Державна податкова служба України, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудком» (далі - позивач, ТОВ «Фудком») звернулося в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, Центральне МУ ДПС по роботі з ВПП), третя особа - Державна податкова служба України (далі - третя особа, ДПС України), про визнання протиправним та скасування рішення Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 02 листопада 2022 року №7300/6/31-00-07-02-01.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою для застосування правил підтвердження даних податкового обліку, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, є факти втрати первинних документів саме внаслідок бойових дій або неможливість їх вивезення з тимчасово окупованих територій. Положення згаданого підпункту не вимагають від платника податків надання підтверджуючих ці обставини документів, у той час як саме на контролюючий орган покладено обов`язок довести відсутність правових підстав для застосування до платника податків підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. За таких обставин неподання платником податків разом із повідомленням документів, що підтверджують втрату первинних документів, не може бути підставою для відмови у застосуванні до платника податків правил підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свою позицію обґрунтовує тим, що ненадання позивачем до повідомлення договорів оренди, актів приймання-передачі приміщень, актів, що засвідчують факти пожежі та руйнувань, а також витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчить про правомірність відмови у застосуванні спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Зазначає, що ТОВ «Фудком» не надано доказів проведення інвентаризації у магазині у місті Сєвєродонецьку, а також його оренди позивачем. Щодо магазину у місті Харкові по бульвару С. Грицевця, 2-а не зафіксовано знищення чи пошкодження первинних документів, а причиною пожежі ймовірно є необережне поводження з вогнем, а щодо магазину по вулиці Гвардійців Широнінців, 101/99 не надані акти, які засвідчують факти пожежі та руйнувань. Поряд з цим зауважує, що позивачем не надано доказів неможливості надання контролюючому органові первинних документів в електронній формі, а також існування розпорядчого акту ТОВ «Фудком» про наявність архівних приміщень та тривале зберігання в них первинних документів на території торговельних точок. Окрім цього наголошує, що вирішення питання про наявність у платника податків права на застосування правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, є дискреційним повноваженням контролюючого органу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 09 січня 2025 року.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 березня 2025 року.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній мотивів і підстав.

Представник позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, прибуття повноважного представника не забезпечила.

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - до 19 березня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що ТОВ «Фудком» зареєстроване як юридична особа 25 листопада 2016 року за №0065978 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код 40982829. Основним видом діяльності є 47.11 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Фудком» звернулося до Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП із заявою (повідомленням) від 20 жовтня 2022 року про втрату первинних документів у відповідності до абзацу третього підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме:

- первинних документів за весь період здійснення магазином «Велика Кишеня» діяльності з 28 лютого 2017 року по 08 серпня 2022 року у місті Сєвєродонецьку за адресою: шосе Будівельників, 23б (дата знищення магазину 15 березня 2022 року);

- первинних документів за весь період діяльності магазинів «Велмарт» у місті Харкові за адресами: вул. Грицевця, 2-а та вул. Гвардійців Широнінців, 101/99 з 10 березня 2017 року по 27 травня 2022 року та з 21 березня 2017 року по 08 липня 2022 року відповідно (дата припинення господарської діяльності магазинів 13 березня 2022 року).

До вказаної заяви (повідомлення) позивачем були додані копії описів втрачених, знищених документів №1 від 08 серпня 2022 року, №1/Х від 27 травня 2022 року та №2/Х від 08 липня 2022 року.

Рішенням Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 02 листопада 2022 року № 7300/6/31-00-07-02-01 відмовлено ТОВ «Фудком» у можливості застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за період з 2017 - 2022 рік у зв`язку з недоведенням обставин, викладених у повідомленнях. Такий висновок зумовлений тим, що підприємством не надані первинні документи, які підтверджують обставини, викладені у повідомленні, а саме - договори оренди, акти приймання-передачі приміщень, акти, які засвідчують факти пожежі та руйнувань, витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчують факти реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, ТОВ «Фудком» подало скаргу від 21 листопада 2022 року №21-11-22дпс до ДПС України, до якої додало, зокрема, копію акту про пожежу від 28 червня 2022 року; копію листа слідчого відділу УСБУ в Харківській області від 01 вересня 2022 року; копію заяви про вчинення кримінального правопорушення до Харківської обласної прокуратури від 11 серпня 2022 року; копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 вересня 2022 року; копію заяви про настання надзвичайної ситуації від №6 від 22 березня 2022 року з доказами направлення (надсилання) на адресу ГУ ДСНС України в Харківської області (опис вкладання, фіскальний чек, накладна); копію заяви про вчинення кримінального правопорушення №1 від 22 березня 2022 року з доказами направлення (надсилання) в адресу ГУ Національної поліції України в Харківської області (опис вкладання, фіскальний чек, накладна); копію заяви про настання надзвичайної ситуації №4 від 22 березня 2022 року з доказами направлення (надсилання) в адресу Харківської обласної військової адміністрації (опис вкладання, фіскальний чек, накладна); копію описів втрачених, знищених документів №1 від 08 серпня 2022 року, №1/Х від 27 травня 2022 року та №2/Х від 08 липня 2022 року; копію акту ГУ ДСНС в Луганській області від 07 березня 2022 року; копію договору оренди №КІР-ФК/19 від 31 жовтня 2019 року; копію договору оренди №КАС-ФК/20 від 01 січня 2020 року; копію договору суборенди №АЕ-ФУД/СНД-22 від 01 січня 2022 року.

Водночас, рішенням Державної податкової служби України від 06 вересня 2023 року №26124/6/99.00.06.01.04.06 залишено без змін рішення Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 02 листопада 2022 року № 7300/6/31-00-07-02-01, а скаргу ТОВ «Фудком» - без задоволення.

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 02 листопада 2022 року № 7300/6/31-00-07-02-01, ТОВ «Фудком» звернулося до суду з цим позовом.

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів статті 16 та підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК України; у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), а також ряду підзаконних актів, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на відсутність у платника податків обов`язку доводити факт знищення первинних документів внаслідок бойових дій та покладення законодавцем такого обов`язку на контролюючий орган.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У свою чергу, підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, який набрав чинності 16 квітня 2022 року, встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, застосування передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України спеціальних правил підтвердження даних податкової звітності можливе лише в випадку, коли втрата первинних документів пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, а неможливість їх вивезення - веденням бойових дій або тимчасовою окупацією окремої території України. При цьому, перелік таких територій визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції правильно встановив, що на час розгляду повідомлення позивача від 20 жовтня 2022 року Кабінетом Міністрів України не було затверджено переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Однак, станом на момент прийняття спірного у цій справі рішення від 02 листопада 2022 року був чинним наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, яким затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно з підпунктом 6 розділу IV указаного наказу до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), включено Сєвєродонецьку міську територіальну громаду, а згідно з підпунктом 14 розділу VII - Харківську міську територіальну громаду.

Крім того, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1364 від 06 грудня 2022 року «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України видано наказ від 22 грудня 2022 року №309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до пункту 2 розділу І цього Переліку Сєвєродонецька міська територіальна громада (код UA0010163) віднесена до території активних бойових дій, дата початку бойових дій - 24 лютого 2022 року, дата завершення бойових дій - 25 червня 2022 року.

Згідно з розділом ІІ указаного Переліку Сєвєродонецька міська територіальна громада з 25 червня 2022 року відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, без дати завершення тимчасової окупації.

Також, відповідно до пункту 2 розділу І згаданого Переліку до території активних бойових дій віднесена Харківська міська територіальна громада (код UA0028556), дата початку бойових дій - 24 лютого 2022 року, дата завершення бойових дій - 15 вересня 2022 року.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, місто Сєвєродонецьк та місто Харків, де знаходяться магазини ТОВ «Фудком», вважаються територіями активних бойових дій, починаючи з 24 лютого 2022 року. До того ж, місто Сєвєродонецьк з 25 червня 2022 року є територією, що перебуває у тимчасовій окупації.

Отже, втрата документів, що пов`язана з проведенням на передбачених відповідних територіях бойових дій, надає право платнику податків/податковому агенту застосовувати положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Колегія суддів зазначає, що із змісту положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України випливає, що законодавець встановлює довільну форму повідомлення про втрату первинних документів, вимагаючи лише її підписання керівником підприємства та головним бухгалтером, та зазначення у ньому обставин, що призвели до втрати первинних документів, податкових (звітних) періодів, а також загального переліку первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів). При цьому, обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. У випадку ж встановлення безпідставності застосування платником податків положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України останній вважається таким, що ухиляється від сплати податків, що має своїм наслідком відповідальність, передбачену ПК України та іншими законами України.

Як було встановлено раніше, спірне рішення Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 02 листопада 2022 року №7300/6/31-00-07-02-01 про відмову ТОВ «Фудком» у можливості застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, обґрунтоване недоведенням обставин, викладених у повідомленнях, а саме - ненаданням договорів оренди, актів приймання-передачі приміщень, актів, які засвідчують факти пожежі та руйнувань, витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчують факти реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення (а.с. 11-12).

Проте, як вже було наголошено вище, подання таких документів платником податків нормами підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України на час виникнення спірних правовідносин не вимагалося. Правова природа повідомлення, подання якого передбачено згаданим підпунктом, свідчить про його декларативний характер та презюмує достовірність викладених у ньому відомості допоки зворотне не буде доведено контролюючим органом.

За таких обставин прийняття Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП спірного у цій справі рішення від 02 листопада 2022 року №7300/6/31-00-07-02-01 мало місце поза межами правового поля, оскільки його мотиви зводяться до ненадання ТОВ «Фудком» документів та відомостей, які законодавцем на час подання 20 жовтня 2022 року повідомлення не вимагалися.

Посилання апелянта на неврахування судом першої ненадання позивачем доказів проведення інвентаризації у магазині «Велика Кишеня» за адресою: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, 23-б, колегія суддів оцінює критично, оскільки, як було зазначено вище, подання разом із повідомленням таких документів положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України не вимагають.

Щодо доводів Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП про те, що ТОВ «Фудком» не надано доказів перебування в оренді нежитлового приміщення адресою: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, 23-б; в акті про пожежу від 28 червня 2022 року за адресою: м. Харків, б-р. С. Грицевця, 2-А, зазначено, що пожежею знищено та пошкоджено товарно-матеріальні цінності та майно, а не первинні документи, а причиною пожежі ймовірно є необережне поводження з вогнем; актів, які засвідчують факти пожежі та руйнувань за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 101/99, позивачем не надано, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не були предметом перевірки контролюючого органу під час прийняття спірного рішення, а відтак не можуть спростовувати встановлену вище його необґрунтованість. Те ж саме стосується й посилання апелянта на долучені позивачем до матеріалів справи копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, заяви про вчинення кримінального правопорушення до Харківської обласної прокуратури, заяви про настання надзвичайної ситуації до ГУ ДСНС у Харківській області, заяви про вчинення кримінального правопорушення до ГУ НП в Харківській області, заяви про настання надзвичайної ситуації до Харківської обласної військової адміністрації.

З приводу твердження відповідача про те, що позивач не позбавлений пред`явити контролюючому органові первинні документи в електронному вигляді, як це передбачено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів зазначає, що доказів наявності у ТОВ «Фудком» первинної документації щодо згаданих вище магазинів в електронному, а не лише у паперовому вигляді, Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП не надано.

Щодо аргументів апеляційної скарги про те, що ТОВ «Фудком» не надано до контролюючого органу будь-якого розпорядчого документа, яким передбачено наявність архівних приміщень (кімнат) та тривале зберігання в них первинних документів на території торговельних точок (магазинів) колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів запитування у позивача відповідної інформації, у той час як приписи підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України не вимагають від платника податків самостійно подавати податковому органу такі документи.

Посилання апелянта на те, що вирішення питання щодо можливості поширення на платника податків правил підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України належить до дискреційних повноважень контролюючого органу суд апеляційної інстанції зазначає, що безпосередньо вказаним підпунктом передбачено, що рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. У свою чергу, під час оскарження такого рішення у судовому порядку адміністративний суд зобов`язаний в силу своєї компетенції перевірити його на відповідність критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, будь-яких мотивів на підтвердження того, що скасування спірного у цій справі рішення від 02 листопада 2022 року №7300/6/31-00-07-02-01 є втручанням у дискреційні повноваження Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП, відповідачем не наведено.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі №320/43216/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді М.М. Заїка

Ю.К. Черпак

Повне рішення складено 19 березня 2025 року.