Справа № 440/15418/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15418/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича про відвід судді Головка А.Б. у справі №440/15418/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування частково наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2024 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якій просить: визнати протиправним та скасувати частково наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) про результати службового розслідування за фактом відсутності на шикуванні солдата ОСОБА_1 від 21.03.2024 р. № 751 в частині п. 1, 2, які стосуються ОСОБА_1 ; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 у період з 17.08.2023 р. по 21.11.2023 р.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь солдата ОСОБА_1 грошового забезпечення за період 17.08.2023 р. по 21.11.2023 р.; визнати протиправним та скасувати частково наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.04.2023 р. № 103 в частині, що стосується солдата ОСОБА_1 , оператора штабу бригадної артилерійської групи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Головко А.Б.) від 30 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

06 січня 2025 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Головко А.Б.) від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/15418/24. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15 січня 2025 року до Полтавського окружного адміністративного суду через систему надійшла заява представника Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича про здійснення розгляду справи №440/15418/24 у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Головко А.Б.) від 24 січня 2025 року суд перейшов до розгляду справи № 440/15418/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Головко А.Б.) від 04 лютого 2025 року заяву Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Вирішено провести підготовче засідання, призначене на 10:00 год. 20 лютого 2025 року в режимі відеоконференції за участі представника відповідача Цюпки Олександра Віталійовича.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Головко А.Б.) від 17 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Вирішено призначити підготовче засідання у справі №440/15418/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на 10:00 год. 20 лютого 2025 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Головко А.Б.) від 10 березня 2025 року заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Призначено підготовче засідання у справі №440/15418/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на 10:30 год. 13 березня 2025 року.

Справа №440/15418/24 перебуває на стадії підготовчого провадження.

19 березня 2025 року представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Цюпка Олександр Віталійович подав до суду заяву про відвід судді Головка А.Б. від розгляду справи №440/15418/24.

Згідно із частинами 3, 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року (суддя Головко А.Б.) для вирішення питання про відвід судді Головка А.Б. заяву Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про відвід судді передав для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу від 20 березня 2025 року головуючим суддею з розгляду питання про відвід судді Головка А.Б. у справі №440/15418/24 за заявою представника Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича визначено суддю Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С.

Відповідно до частин 8, 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне розглянути заяву представника Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича про відвід судді Головка А.Б. у справі №440/15418/24 в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши доводи заяви представника Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича про відвід судді Головка А.Б. у справі №440/15418/24, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України За наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Згідно зі статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як на підставу про відвід судді Головка А.Б., представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Цюпка Олександр Віталійович покликається на приписи статті 36 КАС України щодо наявності обставин, які, за твердженням представника відповідача, викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Головка А.Б.

Так, заява про відвід судді Головка А.Б. вмотивована тим, що суддя прийняв до розгляду позовну заяву, що за своєю формою не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у підготовчому засіданні 20 лютого 2025 року не постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а усно зобов`язав представника позивача надати письмові пояснення з цього приводу, що, за твердженням представника відповідача, не було виконано представником позивача, у зв`язку з чим представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху із наданням позивачу часу для усунення недоліків позовної заяви. Заявник вказує, що суддя Головко А.Б. у підготовчому засіданні 13 березня 2025 року відмовився розглядати клопотання в частині залишення без руху позовної заяви, відмовився постановити будь-яку ухвалу. На клопотання представника відповідача постановити мотивовану ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху відповів, що він відмовив у задоволенні клопотання і мотивів такого свого рішення представнику відповідача пояснювати не збирається. Представник відповідача стверджує, що в нього створилося враження, що суддя має позапроцесуальні відносини з позивачем чи його представником та догоджає цим особам, представник відповідача припускає, що суддя Головко А.Б. не буде розглядати справу неупереджено та об`єктивно.

У цьому світлі необхідно звернути увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово неупереджений передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- об`єктивним критерієм, який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- суб`єктивним критерієм, який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною. Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мироненко та Мартиненко проти України у пунктах 66, 67 вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі Бочан проти України вказав, що Суд далі нагадує, що безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Отже, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Головко А.Б.) від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/15418/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування частково наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

10 березня 2025 року до Полтавського окружного адміністративного суду через систему надійшла заява представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича від 08 березня 2025 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно з частиною 2 статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно з приписами частин 7, 8 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання.

Ухвали, постановлені в судовому засіданні, проголошуються негайно після їх постановлення.

Частиною 2 статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в ухвалі, яку суд постановляє в судовому засіданні без оформлення окремого документа, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.

Технічним записом судового засідання у справі №440/15418/24 за 13 березня 2025 року підтверджено, що у підготовчому судовому засіданні у цій справі №440/15418/24, що відбулося 13 березня 2025 року, суд у складі головуючого судді Головка А.Б. постановив ухвалу, без оформлення окремого документа, про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, яку оголосив у підготовчому судовому засіданні 13 березня 2025 року. Вказана ухвала, що постановлена судом без оформлення окремого документа, зазначена у протоколі судового засідання в режимі конференції №4196742 від 13 березня 2025 року.

Постановлючи вказану вище ухвалу, без оформлення окремого документа, головуючий суддя Головко А.Б. оголосив висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.

Незгода представника відповідача з процесуальними рішеннями судді Головка А.Б., у тому числі з постановленою у підготовчому судовому засіданні 13 березня 2025 року ухвалою про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з мотивами постановлення судом цієї ухвали, що була оголошена головуючим суддею Головком А.Б. в підготовчому судовому засіданні 13 березня 2025 року, зокрема, з їх повнотою та/чи змістом мотивів, а також незгода представника відповідача з іншими процесуальними рішеннями головуючого судді Головка А.Б. у цій справі, не є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Головка А.Б., оскільки в силу частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Так, частиною 3 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином, заперечення проти ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі №440/15418/24 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи, а отже заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції у ході апеляційного розгляду справи.

Доводи заяви про необ`єктивність та упередженість судді Головка А.Б. щодо позапроцесуальних відносин судді Головка А.Б. із позивачем та/або його представником ґрунтуються виключно на суб`єктивних уявленнях і припущеннях заявника та не підтверджені належними і допустимими доказами.

У матеріалах справи відсутні докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддею як з погляду суб`єктивного критерію, так і з погляду об`єктивного критерію.

Заявником не надано, а судом не встановлено доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Головка А.Б., інших підстав, визначених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які могли б бути підставою для відводу судді Головка А.Б.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заява представника Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича про відвід судді Головка А.Б. у справі №440/15418/24 необґрунтована, тому задоволенню не підлягає.

Частиною 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 229, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 Цюпки Олександра Віталійовича про відвід судді Головка А.Б. у справі №440/15418/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування частково наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Сич