Справа № 380/482/25
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 рокусправа № 380/482/25

зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Янковська І.І.,

за участю:

представника позивача Сидорчук А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення коштів до державного бюджету, -

в с т а н о в и в :

Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платника податків (місцезнаходження: 79026, вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: 80001, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26, ), в якому просить винести постанову про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців, у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих ДП «Львіввугілля» (, 80001, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, буд.26), також з його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритого у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків (в тому числі його відокремленим підрозділам) в рахунок погашення його податкового боргу в сумі 65 095 595,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що в інтегрованій картці відповідача рахується заборгованість перед державним бюджетом по податку на додану вартість на загальну суму 1 349 812 990,35 грн. Стягненню підлягає сума в розмірі 65 095 595,00 грн, яка утворилася за період з 30.01.2024 по 01.04.2024 в результаті несплати ДП «Львіввугілля» самостійно задекларованих податкових зобов`язань по податку на додану вартість, а саме: нараховано ПДВ по Податкова декларацiї з податку на додану вартiсть № вiд 19.01.2024 з терміном сплати 19.01.2024 на 12 810 469,00 грн; по Податковій декларацiї з податку на додану вартiсть № вiд 20.02.2024 з терміном сплати 01.03.2024 на 40 912 323,00 грн; по Податковій декларацiї з податку на додану вартiсть № вiд 20.03.2024 з терміном сплати 01.04.2024 на 11 372 803,00 грн. Також зазначає, що податковий борг ДП «Львіввугілля» виник у 2003 році та не переривався. У зв`язку із не сплатою сум узгоджених податкових зобов`язань сформовано першу податкову вимогу (від 17.06.2003 № 1/171) та другу податкову вимоги (від 22.07.2003 № 2/175). Стверджує, що на даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відповідних сум.

Ухвалою судді від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні 10.03.2025 не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Державне підприємство «Львіввугілля» згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване як юридична особа з 17.01.2003; перебуває на обліку як великий платник податків у Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків.

Відповідно до довідки про розрахунок суми податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) по ДП «Львіввугілля» станом на 10.01.2025 у відповідача наявна заборгованість в загальній сумі 1 349 812 990,35 грн, в тому числі:

- податковий борг по актах та фінансових санкціях 158 019 698,78 грн;

- пеня 196 285 808,90 грн;

- податковий борг по основних платежах (в тому числі заборгованість по самозадекларованих зобов`язаннях) 995 507 482,70 грн.

В межах цієї справи податковим органом заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 65095595,00 грн, який виник у зв`язку з несплатою самостійно узгоджених платником податкових зобов`язань на підставі:

- податкової декларацiї з податку на додану вартiсть № вiд 19.01.2024 на суму 12 810 469,00 грн. Термін сплати 30.01.2024;

- податкової декларацiї з податку на додану вартiсть № вiд 20.02.2024 на суму 40 912 323,00 грн. Термін сплати 01.03.2024;

- податкової декларацiї з податку на додану вартiсть № вiд 20.03.2024 на суму 11 372 803,00 грн. Термін сплати 01.04.2024.

У зв`язку з непогашенням відповідачем податкового боргу в розмірі 65 095 595,00 грн, позивач звернувся із цим позовом про його стягнення.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючим органом є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до положень пункту 14.1 статті 14 ПК України:

14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

14.1.156. податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, самостійно нараховані відповідачем суми податкового зобов`язання у податкових деклараціях за період грудень 2023 року січень, лютий 2024 року вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені відповідачем у встановлений строк, відтак набули статусу податкового боргу.

Докази на спростування вказаного факту в справі відсутні.

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59.5 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом сформовані податкові вимоги № 1/171 від 17.06.2003 та № 2/175 від 22.07.2003.

Докази оскарження та скасування зазначених податкових вимог у справі відсутні.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України.

Зокрема, відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

У п. 95.3 ст. 95 ПК України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином з наведеного слідує, що, по-перше: позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 ПК України, а відповідно і дотримана встановлена ПК України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге: вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, такі визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 65 095 595,00 грн в матеріалах справи відсутні.

Згідно з вимогам ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Львівській області необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків/електронних гаманців Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: 80001, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26, ) в банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритого у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та за рахунок готівки, що належить такому платникові податків в рахунок погашення податкового боргу кошти в сумі 65 095 595,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан