Справа № 400/9262/24
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 р. № 400/9262/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаДержавної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49005, Державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України", вул. Костянтинівська, 36,м. Київ,04071, вул. Володимира Винниченка, 9,м. Київ,04053 Позаштатна загальноінституцька медико-експертна комісія ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49005,

провизнання бездіяльності протиправною; визнання протиправними та скасування рішень від 10.04.2024, від 01.05.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суд з позовом до ДУ «Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (відповідач- 1), Позаштатної загальноінституцької медико-експертної комісії ДУ «Український державний науково- дослідний інститут медико- соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (відповідач-2), ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України» (відповідач- 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» м. Дніпро в частині неналежного проведення та не проведення медичного обстеження пацієнта ОСОБА_1 в період з 02.04.2024 року по 10.04.2024 року; Скасувати рішення позаштатної загальноінституцької медико - експертної комісії ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» м. Дніпро від 10.04.2024 року про визначення ступеня вираженості функціональних порушень та ступеня обмеження життєдіяльності пацієнта, як протиправне.; Скасувати рішення ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України», від 01.05.2024 року, яким рішення Миколаївського обласного МСЕК від 11.12.2023 року підтверджено, а ОСОБА_1 , 1980 р/н особою з інвалідністю не визнано, як протиправне.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає, що за станом його здоров`я він має право на встановлення йому інвалідності. Зазначає, що комісія не дослідила належним чином та не надала оцінку усім наданим позивачем документам щодо стану його здоров`я, не забезпечила проведення усіх належних обстежень стану його здоров`я, а отже, як наслідок, дійшла невірного висновку про не встановлення позивачу інвалідності.

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Посилається на ті обставини, що завданням суду при вирішенні вказаного спору є перевірка дотримання комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини в даній справі. Суд не має повноважень для здійснення оцінки стану здоров`я позивача, оскільки вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційними повноваженнями відповідних комісій.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, позовін вимоги підтримує з викладених у позові підстав та мотивів.

Ухвалою від 07.10.2024 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. з викликом сторін у судове засідання

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Заперечень від учасників провадження щодо розгляду справи в порядку письмового провадження до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

В листопаді 2023 року позивач звернувся до Міжрайонної медико - соціальної експертної комісії №4 Миколаївського обласного центру МСЕК Миколаївської обласної ради щодо присвоєння групи інвалідності. Рішенням комісії мені було відмовлено в надані статусу інваліда. Рішення комісій оскаржувалось в адміністративному порядку. Позивач стверджує, що йому вже призначалася група інвалідності в 2018 році та в 2019 році.

05.10.2023 року позивача було направлено в м. Київ на обстеження малогомілкового нерву з обох сторін. За результатами обстеження встановлено демієлінізуючого ураження волокнами ліворуч та n.Suralis (!) з обох сторін. Зазначено про позитивну динаміку в порівняні із обстеженням за 03.03.2021 року. Тобто, додатково вказано до дегенеративні процеси в поперековому відділі хребта, що вражає поверхневий малогомілковий нерв справа. Має місце порушення функції нервів ноги не тільки ліворуч але і праворуч, чого не було раніше і що свідчить про прогресуючий розвиток захворювання.

Медичний центр, де позивач проходив обстеження, сертифікований - має ліцензію МОЗ України, його спеціалісти мають відповідну медичну кваліфікацію.

Відповідно до консультаційного висновку невролога № 15181 від 07.09.2023 року Миколаївської обласної лікарні № 1 вбачається порушення органів малого тазу, що призводить до обмеження в офісній (сидячій) роботі через постійний больовий синдром та інші задокументовані порушення роботи внутрішніх органів через защемлення нервів поперекового відділу.

07.02.2024 року рішенням ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України» (далі - Центральна МСЕК) позивача було направлено до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» в м. Дніпро для проведення додаткового медичного обстеження в м. Дніпро.

В період з 02.04.2024 року по 10.04.2024 року позивач проходив обстеження в Інституті.

З результатами обстеження було надано Виписку №1996 від 10.04.2024 та повідомлено позаштатною загальноінституцькою медико-експертною комісією, що нею будуть надані рекомендації щодо проценту втрати професійної працездатності до Центральної МСЕК. Комісія створена та функціонує на базі Інституту.

Зі змістом рішення такої Комісії (консультативний висновок №1996 від 10.04.2024р) вбачаються ступені обмеження життєдіяльності, в тому числі професійної за набутою професією, про які позивач не був повідомлений на самій Комісії.

Підставою прийняття такого рішення Комісії є дані виписки Інституту № 1996 від 10.04.2024 року без врахування даних клінічних та медичних обстежень інших медичних закладів та центрів, які мають відповідну сертифікацію від Міністерства охорони здоров`я України згідно чинного законодавства.

Комісія при прийняті рішення зобов`язана врахувати всі необхідні медичні дані пацієнта що обстежується, його соціальних потреб та надати їм відповідну оцінку.

Як видно із листа Центральна МСЕК від 07.05.2024 року при прийняті рішення про відмову у присвоєні статусу інваліда враховані рекомендації вищевказаної Комісії.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності;

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

ОСОБА_1 , був оглянутий обласною медико-соціальною експертною комісією обласного Центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради 23.08.2023.

Відповідно до наданих позивачем медичних документів, щодо присвоєння групи інвалідності. Рішенням Міжрайонної медико -соціальної експертної комісії № 4 Миколаївського обласного центру МСЕ Миколаївської обласної ради було відмовлено в наданні статусу інваліда.

07.02.2024 року рішенням ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України» (далі - Центральна МСЕК) позивача було направлено до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» в м.Дніпро (далі - Інститут) для проведення додаткового медичного обстеження в м. Дніпро.

В період з 02.04.2024 року по 10.04.2024 року позивач проходив обстеження в Інституті.

За результатами обстеження було надано Виписку №1996 від 10.04.2024 та повідомлено позаштатною загальноінституцькою медико-експертною комісією що нею будуть надані рекомендації щодо проценту втрати професійної працездатності до Центральної МСЕК.

Відповідно до вимог чинного законодавства, після обстеження науково-дослідна установа складає консультативний висновок, який для комісії має рекомендаційний характер, відповідно до якого комісія має право змінити своє рішення.

Центральною МСЕК було взято до уваги при прийнятті рішення консультативний висновок №1996 вiд 10.04.24 та враховані рекомендації вказаної комісії та прийнято протиправне рішення на думку позивача про відмову у присвоєні останьому статусу інваліда.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

В позовних вимогах не зазначені будь -які процесуальні порушення з боку відповідачів під час ухвалення оскаржуваних рішень. Тобто позивач не згоден із встановленим діагнозом.

З приводу цього суд зазначає, що судом не встановлено обставин порушення законних прав позивача відповідачами щодо процедури прийняття оскаржуваних рішень.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на відсутність у суду повноважень щодо надання оцінки стану здоров`я позивача чи перегляду діагнозу для встановлення тієї чи іншої групи інвалідності чи визначення ступеня втрати працездатності, оскільки встановлення вказаних обставин лежить поза межами компетенції суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень Закону України « Про судовий збір » позивач за подання вказаного позову повинен був сплатити 1211, 20 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 07.10.24 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Статтею 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною другою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть сплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У зв`язку з несплатою позивачем судового збору у розмірі 1 211,20 грн., суд дійшов висновку, що відстрочену суму судового збору слід стягнути з позивача на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути за рахунок асигнувань ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5 , ) судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник