Справа № 371/1381/24
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 371/1381/24
Номер провадження № 2-а/371/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Петренко В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Каплі А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Коптілого Дмитра Олеговича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд

встановив:

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.08.2024 інспектором СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капралом поліції Коптілим Дмитром Олеговичем винесена постанова серії ББА №642677 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він не керував транспортним засобом «КІА А5», номерний знак НОМЕР_1 , таким чином і не порушив п.2.1 Правил дорожнього руху України, про які зазначено у змісті постанови. Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним, в зв`язку з чим просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Коптілого Дмитра Олеговича від 28.08.2024 серії ББА №642677 про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень, просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

Ухвалою суду від 19.09.2024 було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

25.09.2024 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області на електронну адресу суду надійшло клопотання, яке обґрунтоване тим, що позовна заява з додатками на їх адресу не надходила, в підсистемі Електронний суд ЄСІТС позовна заява відсутня, через що позбавлені можливості скористатися правами та обов`язками визначеними КАС України. Просили надіслати копії позовної заяви з додатками на адресу зазначену в клопотанні.

14.10.2024 від відповідача інспектора СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Коптілого Дмитра Олеговича на адресу суду надійшов відзив на адміністративну позовну заяву. Вважає пред`явлений позов є таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 28.08.2024 приблизно о 08-00 годині ОСОБА_1 здійснив виклик на лінію «102» про те, що «він приїхав лікуватися від запою, та повідомив про його незаконне утримання в лікарні, просить наряд поліції». Прибувши на місце події, працівниками СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме «незаконне позбавлення волі або викрадення людини» про що було винесено постанову за ст. 183 КУпАП. В ході допиту свідків та медичних працівників було встановлено, що ОСОБА_1 прибув до КНП Миронівської ОБЛ на власному автомобілі «КІА К5» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння з проханням про надання йому допомоги в лікуванні запою (алкогольної залежності). Враховуючи викладене, працівниками поліції було прийнято міри та винесено протокол на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП. З запису відеореєстратора з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 вказує на те, що самостійно на власному автомобілі приїхав до лікарні для надання йому медичної допомоги, хоча не мав права керування транспортними засобами, так як Миронівським районним судом був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що стало причиною винесення постанови відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП. З огляду на вищевикладене відповідач вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

13.11.2024 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області на адресу суду надійшов відзив на адміністративну позовну заяву. Вважає пред`явлений позов є таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не була вручена постанова серії ББА №642677 від 28.08.2024 та він не знав про її існування, спростовується відеозаписом з портативного відеореєстратора, на якому 28.08.2024 поліцейський тричі пропонував отримати вказану постанову, однак ОСОБА_1 це було проігноровано, як розцінюється відмова. В зв`язку з чим строк звернення позивача до суду пропущений не з поважних причин. Згідно п.2.1 ПД України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб. Обставини справи зафіксовані на портативний відеореєстратор, відеозаписи якого додаються. Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, слід розцінювати як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення. Підстави, які б вказували на те, що інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення допущені порушення в матеріалах справи відсутні. В зв`язку з чим, просять у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Капля А.С. позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними фактами. Просили суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Коптілого Дмитра Олеговича від 28.08.2024 серії ББА №642677 про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень, просили стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

Суд, заслухавши позивача і його представника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази додані до позовної заяви та відеозапис наданий представником відповідача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.08.2024 інспектором СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капралом поліції Коптілим Дмитром Олеговичем винесена постанова серії ББА №642677 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень (а.с. 9).

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У даному випадку, позивач порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України, де зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за вказане порушення передбачена ч.4 ст.126 КУпАП відповідно до якої керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП слід довести: перше - що особа керувала транспортним засобом, друге - що дана особа була позбавлена права керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що постановою 25 червня 2024 року судді Миронівського районного суду Київської області ЄУН 371/699/24 Провадження № 3/371/432/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У відповідності до ч.3 ст.291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Суддею зазначається, що постанова судді Миронівського районного суду Київської області від 25 червня 2024 року про позбавлення позивача права керування транспортними засобами строком на 1 рік набрала законної сили 08.07.2024, що підтверджується витягом з єдиного реєстру судових рішень. Наведені обставини позивачем не спростовані.

Відповідно до приписів ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.20 розділу Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. постановою КМ України № 340 від 08.05.1993р. (із відповідними змінами та доповненнями), позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Повернення посвідчення водія (у тому числі отриманого вперше) особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, здійснюється після закінчення строку позбавлення без складення іспитів.

Вилучені посвідчення водія зберігаються у територіальному сервісному центрі МВС за місцем проживання осіб, зазначеним у рішенні про позбавлення права на керування транспортними засобами.

Із змісту наведених норм слідує, що чинним законодавством чітко визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили постановою суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному КМ України.

Отже, до моменту повернення посвідчення водія в установленому порядку особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом; будь-якого механізму отримання нових водійських прав законом не передбачено.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Законом України "Про Національну поліцію" та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відео регістратори.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП, є відеозапис порушення з нагрудної камери поліцейського.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуті відеозаписи подій, який знаходиться в матеріалах цієї адміністративної справи, записаний на dvd-диску.

В судовому засіданні були досліджені долучені відповідачами до своїх відзивів dvd-диски. За результатами перегляду відеозапису, яке надано до відзиву представником відповідача Головним управлінням Національної поліції в Київській області (а.с. 59), номер файла 00000__0002А (час 08:17:25 до 08:24:13) ОСОБА_1 надав пояснення працівнику поліції де визнав факт, що саме він 27.08.2024 року керував транспортним засобом KIA KS реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав до лікарні, щоб отримати допомогу, машину залишив біля лікарні . Тобто позивач не заперечував факту керування ним транспортним засобом. Окрім того, на жодному відео позивач не висловлює свого заперечення з приводу керування транспортним засобом. Також на відео файлах зафіксовано складання протоколів за ч.2 ст.130 КУпАП та ст.183 КУпАП.

Щодо показів свідка ОСОБА_2 , яка вказує на те, що саме вона керувала транспортним засобом, а не батько, суд відноситься критично, оскільки свідок є донькою позивача ОСОБА_1 та прямо зацікавлена в тому, щоб батько уникнув відповідальності.

Таким чином, оскільки працівниками поліції було встановлено факт керування позивачем транспортним засобом, та після встановлення факту позбавлення позивача права керування транспортними засобами, працівники поліції мали достатньо підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що інспектор поліції правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачами надано достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, а відтак у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Суд критично ставиться до пояснень позивача з приводу не керування ним транспортним засобом, оскільки вказані доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, та вказані доводи суд розцінює як намагання позивача уникнути відповідальності.

Таким чином, враховуючи, що відповідач діяв у порядку, передбаченому процесуальним законом, а вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови інспектора серії ББА №642677 від 28.08.2024, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи той факт, що судом у задоволенні позовних вимог відмовлено, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору не вбачається.

Тому, з урахуванням наведеного суд вважає за належне залишити за позивачем понесені ним судові витрати.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Коптілого Дмитра Олеговича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Кириленко