Справа № 520/34357/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р. №520/34357/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Басістий Є.А.,

за участю:

представника позивача - Халабудіна С.В.,

представника відповідача - Гревцевої Н.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Централмед" (провулок Сімферопольський, буд. 6,м. Харків,61052) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд :

1. Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 від 21 листопада 2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 6 377 921 грн.

2. Надати строк на доведення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї позовної заяви упродовж 5-ти днів з дня ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що податкове повідомлення-рішення №4 від 21 листопада 2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 6 377 921 грн. підлягає скасуванню в судовому порядку, оскільки позивач здійснював реалізацію рукавичок як «операції звільнені від оподаткування», відповідні рукавички були товарами, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Реалізовані Позивачем рукавички як «операції звільнені від оподаткування» мають декларацію про відповідність, а на упаковку рукавичок нанесено знак відповідності технічним регламентам.

Вказує, що та обставина, що відповідач не може встановити, який саме товар був реалізований - той, що придбавався із ставкою ПДВ 0 %, чи той, що придбавався із ставкою ПДВ 7%, жодним чином не впливає на ставку ПДВ з операцій з постачання на митній території України відповідних товарів, оскільки умовою звільнення від оподаткування в даному випадку є лише включення відповідного товару до Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 та відповідність умовам вказаної Постанови КМУ.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного проваджен

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. Зазначає, що в порушення п.п. 189.1 ст.189, п.п. 198.3 ст. 198 та н. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України ТОВ «ЦЕНГРАЛМЕД» (код за ) занижено податкові зобов`язання на загальну суму 6 328 904,6 грн. (ПДВ - 7%) за серпень 2024 року та в порушення п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України занижено податкові зобов`язання на загальну суму 49 016,04 грн. (ПДВ - 7%) за серпень 2024 року.

Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про правомірність оскаржуваних рішень та необґрунтованість позовних вимог.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з обґрунтуванням відповідача щодо підстав прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, обґрунтовуючи відсутністю аргументів у відзиві на позовну заяву щодо правомірності дій відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заявленого позову, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача проти вимог заявленого позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступне.

ГУ ДПС у Харківській області на підставі направлень на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 11.10.2024 року №8655, 8657 та наказу Головного управління ДПС у Харківській області ) від 09.10.2024 року №4544-п, виданого на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 «Податкового Кодексу України» від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРАЛМЕД» (код за ), щодо дотримання вимог податкового законодавства України при декларуванні у податковій декларації за серпень 2024 року (від 20.09.2024 № ), у розмірі 7 473 537 гривень, яке сформовано за рахунок періоду виникнення від`ємного значення: січень, квітень грудень 2022, січень червень 2023, серпень вересень 2023, листопад грудень 2023, січень, березень, квітень, липень, серпень 2024, за наслідками якої складено №50225/20-40-07-04-05/40226494 від 28.10.2024.

За висновками акту перевірки зазначено про порушення позивачем п.п. 189.1 ст. 189, п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України ТОВ «ЦЕНТРАЛМЕД» занижено податкові зобов?язання на загальну суму 6 377 920,64 грн. (ПДВ - 7%) за серпень 2024 року. Вищезазначене порушення призвело до завищення суми від?ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту (податкового) періоду за серпень 2024 року на суму 6 377 920,64 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки та з огляду на наведене порушення контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 21 листопада 2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 6 377 921 грн.

Вважаючи податкове повідомленя-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пп. а п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПКУ, Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 44.1 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. З ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами і доповненнями, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Відповідно до п. 4 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами і доповненнями, регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Відповідно до п. 5. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами і доповненнями, господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами і доповненнями, у разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Відповідно до п. 7 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами і доповненнями, підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-X1V, із змінами і доповненнями, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

До первинних документів належать: видаткова накладна, товарно - транспортна накладна, акт виконаних робіт, прибутковий та видатковий касовий ордер, та інші. Мета складання первинних документів - зафіксувати факт господарської операції.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що що позивачем в порушення п.п. 189.1 ст. 189, п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання на загальну суму 6 328 904,60 грн. (ПДВ 7%) за серпень 2024 р. та в порушення п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п. 201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання на загальну суму 49 016,04 грн. (ПДВ 7%) за серпень 2024 року.

На обґрунтування такого висновку відповідач зазначив про неможливість, у зв`язку із значним накопиченням ТМЦ з ідентичною номенклатурою протягом січня 2022 серпня 2024 року, встановити, який саме товар був реалізований (той, що придбавався із ставкою ПДВ 0 %, чи той, що придбавався з ставкою ПДВ 7%) та встановлення нестачі залишків ТМЦ під час інвентаризації.

Разом із тим, суд вважає такі твердження відповідача не обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідач в акті перевірки зазначає, що з січня 2022 року по червень 2023 року позивач здійснював реалізацію рукавичок в асортименті як «операції звільнені від оподаткування» на суму 90 412 923 грн., при цьому придбання рукавичок здійснювалося за ставкою 0% на суму 19 748 087 грн., за ставкою 7% - 66 273 545 грн., ПДВ 4 639 150 грн.

Під час розгляду справи у суді позивач пояснював, що ним було здійснено реалізацію рукавичок як «операції звільнені від оподаткування», оскільки відповідні рукавички були товарами, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Судом встановлено, що п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита, до якого входять, зокрема наступні товари: 3926 20 00 00, 4015 Рукавички медичні стерильні або нестерильні; 4015 Рукавички нітрилові; 4015 Рукавички латексні неопудрені.

Відповідно до примітки Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Для віднесення товарів, зазначених у розділі Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (крім товарів, включених до підрозділу Інше, за винятком системи безперебійного електроживлення), до товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути: подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або на його упаковку, а також на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 753 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 82, ст. 3046), Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 754 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 82, ст. 3047), Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 755 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 82, ст. 3048), Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 р. № 761 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 66, ст. 2216); або подано повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів (медичних виробів для діагностики in vitro, активних медичних виробів, які імплантують), стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, або

повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.

Судом встановлено, що у відповідності до вказаних вище норм реалізовані позивачем товар рукавички, як «операції звільнені від оподаткування» мають декларацію про відповідність, а на упаковку рукавичок нанесено знак відповідності технічним регламентам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що реалізація ТОВ «ЦЕНТРАЛМЕД» рукавичок в асортименті як «операції звільнені від оподаткування» на суму 90 412 923 грн. здійснена у відповідності до законодавства, а тому заниження податкових зобов`язань в даному випадку не відбулось.

Слід зазначити, що в ході розгляду справи відповідач не заперечував той факт, що відповідні рукавички були товарами, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

При цьому, висновок контролюючого органу про заниження податкових зобов`язання на загальну суму 6 328 904,6 грн. ґрунтується на неможливості, у зв`язку із значним накопиченням ТМЦ з ідентичною номенклатурою протягом січня 2022 серпня 2024 року, встановити, який саме товар був реалізований (той, що придбавався із ставкою ПДВ 0 %, чи той, що придбавався з ставкою ПДВ 7%).

Проте, суд вважає вказані посилання безпідставними та такими, що жодним чином не впливають на ставку ПДВ з операцій з постачання на митній території України відповідних товарів, так як умовою звільнення від оподаткування в даному випадку є лише включення відповідного товару до Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 та відповідність умовам вказаної вище Постанови КМУ №224.

Тобто, незалежно від того ввозився товар на територію України зі ставкою ПДВ 7%, чи зі ставкою ПДВ 0 % , на території України він підлягав реалізації зі ставкою ПДВ 0 %, якщо він включений до Переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224, та відповідає умовам, встановленим вказаною Постановою КМУ.

Під час розгляду справі у суді відповідач підтвердив, що реалізацію товару (того, що придбавався із ставкою ПДВ 0 %, та того, що придбавався з ставкою ПДВ 7%) можливо було встановлити, зокрема за допомогою програми 1С, а також дослідивши первинну документаці, проте доводи відповідача про заниження податкових зобов`язання на загальну суму 6 328 904,6 грн. фактично повторюють доводи акту перевірки про неможливість встановлення.

Натомість судовим розглядом встановлено, що за період 4 квартал 2021 р. - серпень 2024 р. весь товар було придбано (імпортовано) за ставкою ПДВ 7%, товар за ставкою ПДВ 0% був придбаний (імпортований) у період жовтень 2020 р.- квітень 2021 р.

Враховуючи п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, реалізаціях товарів з жовтня 2021 р. по червень 2023 р. здійснювалася зі застосуванням пільги щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання на митній території України товарів.

Вказане підтверджується зареєстрованими податковими накладними та податковими деклараціями з ПДВ за кожний місяць.

На всі продажі з жовтня 2021 р. по червень 2023 р. були виписані податкові накладні з пільгою - без ПДВ. Усі податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Кожен місяць подавалася податкова декларація з ПДВ, в якій показується сума реалізації та сума ПДВ, всі декларації заповнені з урахуванням пільги. До декларації подається Додаток 5 з розшифруванням пільг (було відображено код застосованої пільги 14060544), що не спростовано відповідачем.

Інформація про розмір ставок ПДВ, за яким ввозилися товари відображена у митних деклараціях, які надавалися позивачем, як і під час проведея перевірки, так і під час розгляду справи у суді (а.с. 50-155).

Позивач в суді пояснив, що облік товарів ним ведеться по партіям, відповідна документація з обліку надавалася відповідачу під час перевірки. Так, Відповідачу було надано оборотносальдову відомість по рахунку 281 за період 01.10.2021 р. - 31.08.2024 р., з якої вбачається з якого періоду була здійснена реалізація.

Таким чином, доводи відповідача, викладені в акті перевірки про неможливість, у зв`язку із значним накопиченням ТМЦ з ідентичною номенклатурою протягом січня 2022 серпня 2024 року, встановлення, який саме товар був реалізований (той, що придбавався із ставкою ПДВ 0 %, чи той, що придбавався з ставкою ПДВ 7%), суд вважає необґрунтованим, та таким, що здійснено без дослідження наданої позивачем первинної документації.

Крім того, під час розгляду справи у суді не знайшли своє підтвердження висновки контролюючого органу про нестачу товару.

Виходячи з вищенаведеного, відповідачем не доведено порушення позивачем п.п. 189.1 ст. 189, п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України про заниження ТОВ «ЦЕНТРАЛМЕД» податкових зобов`язань на загальну суму 6 377 920,64 грн. (ПДВ - 7%) за серпень 2024 року.

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області №4 від 21 листопада 2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 6377921 грн.

Частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Централмед" (провулок Сімферопольський, буд. 6,м. Харків,61052) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 від 21 листопада 2024 року Головного управління ДПС у Харківській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Централмед" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 6 377 921 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП43983495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Централмед" () витрати по сплаті судового збору у розмірі 24224 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 21 березня 2025 року.

Суддя Бідонько А.В.