Справа № 332/5581/24
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/5581/24
Провадження №: 2-а/332/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Цебер Олени Юріївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення..

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Цебер Олени Юріївни звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №633 за справою про адміністративне правопорушення від 16.09.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 05.09.2024 року в першій половині дня, він допомагав своєму товаришу відремонтувати автомобіль у гаражному кооперативі, в цей час до гаражу під`їхав автомобіль з якого вийшли особи у військовій формі. Особи у військовій формі представились як працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, посвідчення та повноважень не пред`явили. Представники ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачеві і його товаришу почали виписувати повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою визначення призначення на особливий період, на що позивач ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що підпорядковане ІНФОРМАЦІЯ_5 , належним чином з`являвся і на далі періодично з`являється за своїм місцем обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , також зазначив, що є обмежено придатним до військової служби, проходив військо-лікарську комісію, на що надав довідку про медичний огляд представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, позивач прохав представників відповідача перевірити про нього відомості з бази даних системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» для підтвердження, того, що позивач дійсно перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак, не зважаючи на пояснення і надані документи представники ІНФОРМАЦІЯ_2 виписали йому повістку, в якій позивачу запропоновано прибути 06.09.2024р. на 08:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення призначення на особливий період. 06.09.2024 року позивач перебуваючи вдома по догляду 2-х річною дитиною, не мав можливості прибути завчасно, так як його дружина ОСОБА_2 не перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х віку і змушена працювати, про дані обставини неприбуття повідомив, зателефонувавши представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, не зважаючи на пояснення та документи які позивач пред`являв щодо неявки у зазначений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 12.09.2024 року стрільцем першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 молодшим сержантом ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 789, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та повідомлено позивача про необхідність його прибуття 16.09.2024 року для складання постанови. На підставі вищевказаного протоколу 16.09.2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 складено постанову № 633 за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її безпідставною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з підстави того, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме протокол про адміністративне правопорушення складено не уповноваженою особою на складення протоколу та з порушенням строків складення протоколу, тобто більше ніж через 24 години після виявлення адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 13.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.12.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив, поданий представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечує, обґрунтовуючи тим, що 05.09.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год. 06.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 05.09.2024 року. Проте, у визначений у повістці час, а саме 06.09.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.09.2024 № 789 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 16.09.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не прибув за повісткою бо знаходиться на обліку у іншому ТЦК та СП. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не надав. На розгляді справи ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію.

Розглянувши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП відсутні. Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої, зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП для визначення їх призначення на особливий період.

Щодо вручення повістки ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до абзацу 3частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»-громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Щодо наявності поважної причини не прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

ОСОБА_1 не виконав ці вимоги діючого законодавства.

Вважає, що постанова є обґрунтованою, законною та такою, що складена у відповідності до норм діючого законодавства.

Позивачем та його представником відповіді на відзив не надано.

24.12.2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, яке обґрунтоване тим, що 13.11.2024 року ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя було відкрито провадження у за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Цебер Олени Юріївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №633 за справою про адміністративне правопорушення від 16.09.2024 року призначено справу до судового розгляду на 24.12.2024 року. Оскільки, з моменту виявлення порушення відповідачем 05.09.2024 і до 24.12.2024 (призначений розгляд справи), сплинув час розгляду справи для накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 7 ст. 38 КУпАП представник позивача просить суд закрити провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, його представником через підсистему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Клопотання про закриття провадження підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку із військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про загальну мобілізацію.

Період з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні визначається як особливий період (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно зі статтями 1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Судом встановлено, що 05.09.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год. 06.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 отримав. Проте, у визначений у повістці час, а саме 06.09.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП 12.09.2024 року стрільцем першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 молодшим сержантом ОСОБА_3 був складений протокол №78а про адміністративне правопорушення у відповідності до якого ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомивши про причини неявки. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому правопорушення в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Відповідно до наданих пояснень при складанні протоколу вбачається, що ОСОБА_1 не прибув за повісткою, у зв`язку із тим, що перебуває на обліку в іншому ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розгляд справи призначено на 16.09.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст.254 КУПАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Виходячи з вищенаведеного можна дійти до висновку, що протокол складається не пізніше 24 годин не з моменту виявлення правопорушення, а саме з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

В розумінні ч. 2 ст. 254 КУпАП моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення здійснити дії, визначені частинами 2-4 статті 256 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача про порушення строків складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суд відхиляє, разом із цим не приймає до уваги твердження позивача про складення протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою особою на підставі наступного.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154.

Відтак, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем наділені повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 210-1 КУпАП.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи 16.09.2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 складено відносно ОСОБА_1 постанову № 633 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. При винесенні постанови враховувались положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Щодо доводів позивача покладених в обґрунтування позову, які полягають у тому, що позивачу видано повістку попри те, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Гуляйполе), що підпорядковане ІНФОРМАЦІЯ_5 суд зазначає наступне.

Пункт 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560визначає, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Відповідно до пункту 35 Порядку - представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення.

Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Крім того, посилання позивача на те, що він не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поважних причин які обумовлено перебуванням його вдома по догляду 2-х річною дитиною, так як його дружина ОСОБА_2 не перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х віку і змушена працювати суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» -громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Отже, частина 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має вичерпний перелік поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, серед яких поважна причина неприбуття громадянина у строк визначений у повістці як перебування вдома по догляду за дитиною відсутня.

Разом із тим, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку зі закіченнямина момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу не підялгає задоволеннб з підстави наступного.

Предметом позову є оскарження постанови складеної тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

У відповідності до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Дана норма стосується строку притягнення особи до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення та не підлягає застосуванню в порядку оскарження вже прийнятого рішення за фактом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення № 633 від 16.09.2024 року якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а отже у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Цебер Олени Юріївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко