Справа № 380/12807/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/12807/24 пров. № А/857/34913/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року, прийняте суддею Потабенко В.А. о 12 годині 04 хвилині у м. Львові, повний текст складено 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування наказів поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці (надалі відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів в/о начальника Львівської митниці А. Кузніка № 88 -дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 03.06.2024; № 764 -о «Про звільнення ОСОБА_1 » від 04.06.2024; поновлення на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці з 05.06.2024; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази Львівської митниці № 88-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 03.06.2024; № 764-о «Про звільнення ОСОБА_1 » від 04.06.2024; поновлено на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці з 05.06.2024; стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 103510 гривень 35 коп. Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 27002 грн. 70 коп. допущено до негайного виконання.

Приймаючи рішення, суд не погодився з висновками службового розслідування про порушення позивачем службової дисципліни, оскільки такий не містить висновку чи обґрунтованих відомостей щодо наявності причинного зв`язку між неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, зокрема чи наявний в діях позивача склад дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено позивачем, наявність вини позивача та ступінь її тяжкості, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності.

Суд зазначив, що у спірному наказі № 88-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 03.06.2024 аналізуються митні оформлення по митних делараціях, які відбувались без участі позивача на митному пості «Малехів» та жодним чином не дотичні до митного поста «Угринів».

Відтак, некоректним є посилання відповідача на вчинення позивачем дисциплінарного проступку та недотримання ним вимог посадової інструкції.

Оскільки зміст висновку службового розслідування ґрунтується лише на інформації, здобутій під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, матеріали службового розслідування не містять самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем вимог п.п. 1, 2, 4, 9 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII, а відтак, суд прийшов до висновку про протиправність оскаржуваних наказів, що має наслідком їх скасування.

Щодо аргументів представника відповідача про те, що висвітлення інформаційними ресурсами дій позивача в мережі інтернет свідчать про використання ним своїх повноважень в особистих (приватних) інтересах, вчинення ним порушення Присяги державного службовця, то такі не були покладені в основу висновків службового розслідування.

Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною вимогою, відтак підлягає до задоволення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Львівська митниця подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що отримання подання в порядку ч. 3 ст. 651 Закону України «Про запобігання корупції» є правовою підставою для призначення та проведення службового розслідування, відповідно до Порядку № 950.

Виходячи з даних, вказаних у поданні Офісу Генерального прокурора України про проведення службового розслідування в порядку ст. 651 Закону України «Про запобігання корупції» від 10.04.2024 № 31/1/1-33318-24 (вх. Львівської митниці від 12.04.2024 №39836/4-09) та матеріалів, зібраних в ході проведення службового розслідування, державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 не дотримався вимог законодавства та контракту.

Також під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено, що Комісія з проведення службового розслідування встановила причини і умови, що сприяли вчиненню державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 корупційного правопорушення, невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Апелянт звертає увагу, що порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Зазначає, що інформація про відповідну подію мала широке висвітлення в різних інформаційних ресурсах.

Встановлені в ході здійснення службового розслідування та дисциплінарного провадження порушення з боку ОСОБА_1 та висвітлення інформаційними ресурсами таких дій в мережі інтернет свідчать про вчинення ним порушення Присяги державного службовця, оскільки такі дії підривають авторитет Львівської митниці як органу державної влади та дискредитують митну службу в цілому.

У зв`язку із виключною тяжкістю такого проступку, зазначені дії повинні бути кваліфіковані як порушення Присяги державного службовця, порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету державної служби.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 розпочав службу в митних органах у 2010, перебував на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці згідно з контрактом про проходження державної служби № 295/2023 від 29.06.2023, укладеним між позивачем та Львівською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

Відповідно до наказу Львівської митниці від 15.04.2024 № 91 «Про проведення службового розслідування» за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції призначено проведення службового розслідування з метою виявлення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення або невиконанню вимог Закону України «Про запобігання корупції» в інший спосіб державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 . Для проведення службового розслідування створено комісію з проведення службового розслідування.

Підставою для проведення службового розслідування стала інформація, зазначена в поданні Офісу Генерального прокурора України про проведення службового розслідування в порядку ст. 65 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 10.04.2024 № 31/1/1-33318-24, зі змісту якого головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 26.01.2024 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході проведення службового розслідування комісією опрацьовано надане подання Офісу Генерального прокурора копії та інформацію щодо повідомлення про підозру, вручене посадовій особі відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0000165, відомості про яке 26.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 повідомив, що 03.04.2024 вручив повідомлення про підозру ОСОБА_1 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, 4. 3 ст. 368 КК України, а саме в пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

З урахуванням цього, пропонувалось вирішити питання про призначення та проведення службового розслідування та притягнути винних осіб до дисциплінарної відповідальності. Про вжиті заходи реагування повідомити на адресу Офісу Генерального прокурора у визначений законом термін.

За результатами проведеного службового розслідування комісією Львівської митниці складено акт службового розслідування від 10.05.2024 № 22/09, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 не дотримався вимог ст.68 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про державну службу», ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38, ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 54 Закону України «Про запобігання корупції», п. 2 розділу 3 Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Національним агентством України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158, у редакції наказу НАДС від 28.04.2021 № 72-21, п.п. п.п. 3.1.1. 3.1.3 п. 3.1, п. 3.7 розділу 3, п. 5.1 розділу 5 наказу Державної митної служби України від 02.09.2021 № 668 «Про затвердження Кодексу та правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України», вимог Контракту № 295/2023 про проходження державної служби від 29.06.2023.

На підставі отриманих у ході проведення службового розслідування фактичних даних, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, комісія дійшла висновку розглянути питання щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 .

Дисциплінарною комісією, створеною наказом Львівської митниці від 08.04.2024 № 55-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_4 » (далі - Дисциплінарна комісія), розглянуто дисциплінарну справу державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 за фактами, наведеними у доповідній записці начальника відділу внутрішньої безпеки Лівівської митниці Ю. Пшеничного від 08.04.2024 № 25/25/13155.

На засіданні 24.05.2024 Дисциплінарна комісія вирішила, що відомості, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження підтвердилися; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та вини цього державного службовця, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, дисциплінарна комісія рекомендувала керівнику Львівської митниці розглянути питання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і застосувати до нього дисциплінарне стягнення звільнення з посади державної служби.

За результатами розгляду подання Дисциплінарної комісії наказом Львівської митниці від 03.06.2024 № 88-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, а в подальшому наказом Львівської митниці від 04.06.2024 №764-о «Про звільнення ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено 04.06.2024 ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. п. 1, 2, 4, 9 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а також припинено дію контракту у зв`язку із звільненням.

ОСОБА_1 , вважаючи вказані накази Львівської митниці протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування та за захистом свого порушеного права.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі як і раніше - Закон №889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №889-VIII особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Статтею 65 Закону №889-VIII встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком є, зокрема порушення Присяги державного службовця (пункт 1 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини 5 статті 66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини 2 статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 цього Закону.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (частина 1 статті 67 Закону №889-VIII).

Додержання присяги є обов`язком державного службовця, що слідує із сукупності обов`язків державного службовця, передбачених статтями 8, 62 Закону № 889-VIII. Дотримання державним службовцем своїх обов`язків є необхідною умовою довіри з боку суспільства до державних інституцій від імені, яких діють державні службовці.

У постановах від 14.04.2020 у справі № 815/6549/16, від 27.04.2020 у справі №826/10854/17, від 26.05.2022 у справі №420/6190/20 та інших Верховний Суд, підтримуючи усталену позицію Суду щодо аналізу змісту Присяги державного службовця, наголосив, що Присяга має природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового зобов`язання державного службовця. З аналізу тексту Присяги слідує, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв`язку з цим порушення Присяги необхідно розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд України неодноразово, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Однак, вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.

Обґрунтовуючи підставність заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що службове розслідування, за результатами якого прийнято спірні накази проведено відповідачем формально, без підтвердження факту вчинення позивачем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII належними та допустимими доказами.

Позивач зазначає, що для притягнення державного службовця до визначеного виду відповідальності законодавство передбачає необхідність встановлення вини такої особи за результатами проведення службового розслідування або дисциплінарного провадження.

Позивач вважає, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, без належного доведення вини у його скоєнні не може беззаперечно свідчити про порушення присяги державного службовця, та скоєння проступку, який шкодить авторитету держави, зокрема, вчиненні неправомірних дій та отриманні неправомірної вигоди.

Однак такі аргументи позивача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними а аргументи відповідача доречними, з огляду на таке.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (частина перша статті 73 Закону № 889-VIII).

Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок № 1039).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1039 дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія (пункт 7 Порядку № 1039).

Відповідно до пункту 31 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця (пункт 33 Порядку № 1039).

Відповідно до пункту 34 Порядку № 1039 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні. Члени Комісії, дисциплінарної комісії мають право викласти свою окрему думку, яка додається до пропозиції (подання).

Отже, положення Закону № 889-VIII та Порядку №1039 вказують на те, що законодавцем чітко визначені як підстави, так і порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з поданням Офісу Генерального прокурора України: про проведення службового розслідування в порядку ст. 65 -1 Закону України «Про запобігання корупції» від 01.12.2023 №31/1/3-37069-23, головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 26.01.2024 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, 03.04.2024 повідомлено про підозру державному інспектору відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці Державної митної служби України ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, які відповідно до Примітки статті 45 КК України є корупційними кримінальними правопорушеннями.

Дисциплінарною комісією перевірено інформацію про відповідну подію та встановлено, що така мала широке висвітлення в різних інформаційних ресурсах, зокрема, але не виключно, на таких сторінках в мережі інтернет:

https://www.google.comVamp/s/varta1.com.ua/amp/sbu-provodit-obshuki-v-upravlmm- lvivskoyi- mitnici_379043.html;

Заголовок: СБУ проводить обшуки в управлінні Львівської митниці)

https://www.google.com/amp/s/vgolos.ua/amp/mspektorku-lvivskoyi-mitmci-spiymali-na-

habari-trivayut-obshuki---zmi_1446917.html;

Заголовок: Інспекторку Львівської митниці спіймали на хабарі, тривають обшуки, - ЗМІ);

https://www.google.com/amp/s/lviv.media/amp/lvivshchyna/87194-sbu-provodit-obshuki-na- lvivskij-mitnici.

Заголовок: СБУ проводить обшуки на Львівській митниці

http s ://www. ukr.net/ news/detail s/lviv/103714866. html

Заголовок: СБУ взялося за Львівську митницю.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що набуття розголосу зазначеними подіями у засобах масової інформації нанесло шкоду Митниці у вигляді підриву довіри та репутаційних втрат з огляду на рівень посади, яку займав позивач.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь- яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що корупційні злочини, особливо зараз, у час, коли Україна переживає один із найскладніших періодів своєї історії, є зрадою національних інтересів. Такі діяння ослаблюють оборону, економіку та міжнародний імідж України, а набуття розголосу зазначеними подіями у засобах масової інформації нанесло шкоду Держмитслужбі у вигляді підриву довіри та репутаційних втрат з огляду на посаду, яку займав позивач.

Так, порушення присяги державного службовця є окремою підставою для реалізації дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Ця підстава не пов`язана із порушенням кримінального провадження та набрання чинності вироком суду. Наявність кримінального провадження, розпочатого щодо особи, яка проходить службу в митному органі, не виключає можливості застосування до особи наслідків, передбачених пунктом 1, 2, 4, 9 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», у разі встановлення під час службового розслідування невиконання або неналежного виконання державним службовцем своїх посадових обов`язків.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскаржуючи спірній накази, позивач не надає належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені вище факти та обставини, а покликається лише на те, що спірні накази є протиправними, оскільки не містить жодних конкретних обґрунтувань.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, яке здійснювалось в межах кримінального провадження, а перевірила викладені у матеріалах дисциплінарного провадження відомості на предмет дотримання вимог, що ставляться до державних службовців, посадових осіб органів Державної митної служби України та наявності в описаних діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , хоч і прийнято на підставі відомостей згідно матеріалів кримінального провадження, розпочатого відносно нього за частиною 3 статті 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Водночас, встановлені дисциплінарним провадженням обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення Присяги державного службовця, порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету державної служби, підтверджуються доказами, що є у матеріалах справи, і є достатніми для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

Отже, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах, натомість, встановлення вини позивача у скоєнні кримінального правопорушення є компетенцією кримінального суду, а доводи позивача про те, що підставою для його звільнення був лише факт повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення суд вважає помилковими, оскільки позивача звільнено не за вчинення кримінального правопорушення, а за порушення присяги державного службовця, яка передбачає обов`язок дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки, а також за порушення правил етичної поведінки державних службовців та дії, що шкодять авторитету державної служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2019 у справі № 9901/918/18 звернула увагу, що згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 (далі Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 06 жовтня 1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07 жовтня 1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення від 11 лютого 2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду вважала помилковими доводи позивача про те, що матеріали НСРД не можуть бути доказами в дисциплінарному провадженні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що Львівською митницею належним чином проведено службове розслідування з дотриманням всіх передбачених чинним законодавством строків, досліджено всі належні докази, враховано характеристику позивача.

Враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.06.2022 у справі № 813/2781/16.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з аргументами апелянта про те, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у порушенні Присяги державного службовця та вчиненні дій проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призвело до приниження авторитету державного органу та унеможливлення подальшого виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків.

Окрім того колегія суддів повторно зазначає, що рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в межах здійсненого дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, в діях позивача, на переконання суду апеляційної інстанції, наявний беззаперечний склад дисциплінарного проступку порушення Присяги, порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету державної служби, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень, оскільки проступок, вчинений позивачем проти інтересів служби та суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов`язків на відповідній посаді.

Оскільки вимоги про поновлення на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці та стягнення з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є похідними, то такі задоволенню також не підлягають.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат в силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №380/12807/24 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 20.03.2025.