Справа № 320/5072/20
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5072/20 Суддя (судді) першої інстанції: Парненко В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН», позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі також відповідач, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 квітня 2020 року № .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено з порушенням норм чинного податкового законодавства України на підставі акту, зміст якого суперечить дійсним обставинам та нормам законодавства України. Вказує, що під час проведення перевірки позивач мав, відображав/обліковував відповідну продукцію належним чином та у визначений законом спосіб, відповідно надав контролюючому органу документи щодо спірного питання. Водночас податковим органом залишено поза увагою пояснення представників ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» та не враховано надані на підтвердження відповідних пояснень документи та докази. Без належної оцінки залишено поза увагою дійсність та реальність господарських операцій ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН», здійснених щодо майна, котре було реалізоване ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (ЕДРПОУ 32580463).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03 квітня 2020 року № , винесене Головним управлінням ДПС у Київській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21 020 грн.

При цьому суд першої інстанції виходив з протиправності податкового повідомлення-рішення від 03 квітня 2020 року № та наявності підстав для його скасування в повному обсязі. Зокрема суд першої інстанції виснував, що позивач обліковував відповідну продукцію належним чином та у визначений законом спосіб. У спірних правовідносинах, має місце джерело погодження товару, фіксація його обсягів та переміщення, звіт про його реалізацію. Проте, контролюючий орган вартість товару до розрахунку штрафної санкції брав не за ціною відчуження продукції (ціною реалізації), а за вартістю товару іншої номенклатури, що з урахуванням порядку реалізації владної управлінської функції податкового контролю чинним законом не передбачено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Головне управлінням ДПС у Київській області, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 03 квітня 2020 року № , діяло в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому - відсутні підстави для скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Зокрема відповідач зауважує, що перевіркою встановлено факт реалізації та зберігання зерна соняшника в кількості 151 800 кг за ціною реалізації 9 500 грн, яке не обліковане у встановленому законодавством порядку за місцем реалізації та зберігання на загальну суму 1 442 100 грн, а саме: на момент перевірки відсутній обліковий запис в книзі складського обліку матеріалів щодо обліку насіння соняшнику в кількості 151 800 кг. При цьому суб`єкт господарювання на момент перевірки не подав до органів ДПС повідомлення щодо об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою 20-ОПП. Також контролюючий орган звертає увагу на те, що ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» під час проведення фактичної перевірки, в строки, встановлені ПК України, не було надано податковому органу жодних пояснень, інформації, яка спростовувала б факт правопорушення.

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 24 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзивів на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Зауважив, що жодних порушень норм чинного законодавства України, про які йдеться в акті перевірки, при здійсненні власної фінансово-господарської діяльності позивачем допущено не було. Вказує, що наявними в позивача документами про облік зерна підтверджується, що товар був вирощений, зберігався на відповідному складі із дотриманням його умов збереження та обліку. Однак у зв`язку з тим, що зерно реалізовувалося у великих об`ємах, а Чернишанський відділок позивача був нездатний забезпечити місце його безпосереднього зберігання, виникла необхідність для переміщення зерна до Лосятинського відділку, зокрема, з подальшою метою його належного зважування та відвантаження на користь ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись положеннями частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що у період з 05 березня 2020 року по 13 березня 2020 року Головним управлінням ДПС у Київській області, на підставі статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законів України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 01 червня 2000 року № 1775-III «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, Положення про ведення касових опера у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року за № 148, проведено перевірку ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» () щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами проведеної перевірки складено акт № 0491/1036/05/00497681 від 13 березня 2020 року «Про результати фактичної перевірки ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні власної фінансово-господарської діяльності» (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: перевіркою встановлено ведення позивачем, в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, та здійснення продажу тих товарів (послуг), що не відображені в такому обліку.

На підставі висновків акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03 квітня 2020 року про застосування до ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» () штрафної санкції у розмірі 2 884 200 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення № від 03 квітня 2020 року є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на недоведеність контролюючим органом встановлених порушень позивачем податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до приписів підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (підпункт 80.2.1 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо), (пункт 80.6 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 80.5 статі 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 28 лютого 2020 року № 577 та направлень від 04 березня 2020 року № 0841, № 0842 Головним управлінням ДПС у Київській області проведена фактична перевірка ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН».

Актом перевірки встановлено порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахунків операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг». Так, в акті перевірки зазначено те, що ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» не здійснено ведення, в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, та здійснено продаж тих товарів (послуг), що не відображені в такому обліку.

Пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Згідно з частинами першою, третьою, п`ятою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Виходячи з викладеного, відповідальність у вигляді фінансових санкцій, передбачена за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», може бути застосована до суб`єкта господарювання лише у випадку реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2020 року по справі № 808/8767/15.

Відповідно, за відсутності встановленого факту реалізації необлікованого товару відсутні й підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Водночас як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» () здійснює свою господарську діяльність у сфері ведення сільського господарства, зокрема, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур та насіння олійних культур.

Згідно пояснень позивача, ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН», враховуючи площі обробітку земельних ділянок, об`єми вирощеної продукції та мінімізацію витрат, робіт та послуг щодо її переміщення а також збереження, у власній виробничій діяльності використовує відділки та або осередки в межах відповідних населених пунктів, зокрема складів зберігання вирощеної сільськогосподарської продукції в селі Степове (Лосятинський відділок) та селі Черниші (Чернишівський відділок).

Відповідно загальних обсягів декларування зберігання зерна по ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» (), в тому числі й по Чернишівському відділку зокрема, було зафіксовано обсяги зберігання вирощеного насіння соняшника в кількості 165 980 кг.

На початку березня 2020 року ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» розпочало відвантаження/продаж/поставку товару - насіння соняшника на ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (), з котрим мало довготривалі партнерські відносини починаючи з жовтня 2018 року.

В результаті існування господарських домовленостей між ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» та ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР», позивач вирощував власними силами та реалізовував на користь останнього сільськогосподарську продукцію, а ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» здійснювало відповідну оплату вартості поставленого товару згідно домовленостей.

ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» і ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР», із врахуванням специфіки ведення власної господарської діяльності, з метою руху один одному на зустріч в призмі мінімізації власних витрат щодо транспортування, охорони та зберігання товару, враховуючи логістику, було обрано, що місцем завантаження товару (насіння соняшника) є Лосятинський відділок, а місцем відвантаження товару є елеватор, що належить ПрАТ «МЗВКК» (), з яким у ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» існують договірні відносини.

З метою належного обліку товару у сфері оподаткування та відповідно до Положення про документальне оформлення операцій відпуску товарів на складах відділків ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН», затвердженого 15 січня 2020 року відповідними посадовими особами підприємства було здійснено переміщення товару (насіння соняшника) із Чернишівського відділку до Лосятинський відділок в кількості 151 800 кг. (кількість товару, котра необхідна для його здійснення реалізації ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» на підставі таких документів:

накладна № 8 від 02 березня 2020 року внутрішньогосподарського призначення (форма № ВЗСГ-8) на 23 010 кг ;

накладна № 9 від 02 березня 2020 року внутрішньогосподарського призначення (форма № ВЗСГ-8) на 19 150 кг;

накладна № 10 від 03 березня 2020 року внутрішньогосподарського призначення (форма № ВЗСГ-8) на 19 580 кг;

накладна № 11 від 04 березня 2020 року внутрішньогосподарського призначення (форма № ВЗСГ-8) на 23 010 кг;

накладна № 12 від 04 березня 2020 року внутрішньогосподарського призначення (форма № B3CT-8) на 23 260 кг;

накладна № 13 від 02 березня 2020 року внутрішньогосподарського призначення (форма № B3CT-8) на 20 180 кг;

накладна № 14 від 05 березня 2020 року внутрішньогосподарського призначення (форма № ВЗСГ-8) на 23 210 кг.

В подальшому, відповідно до документів первинного бухгалтерського обліку саме із Лосятинського відділку ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН» було здійснено реалізацію товару (насіння соняшника) ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» на підставі наступних документів:

видаткова накладна № 40 від 02 березня 2020 року в кількості 42 т на суму 399 000,17 грн (згідно товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 751415 від 02 березня 2020 року та товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 751416 від 02 березня 2020 року);

видаткова накладна № 41 від 03 березня 2020 року в кількості 43,24 т на суму 402 132 грн (згідно товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 751417 від 03 березня 2020 року та товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 751418 від 03 березня 2020 року);

видаткова накладна № 42 від 04 березня 2020 року в кількості 43,04 т на суму 400 272 грн (згідно товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 751419 від 04 березня 2020 року та товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 751420 від 04 березня 2020 року);

видаткова накладна № 43 від 05 березня 2020 року в кількості 22,94 т на суму 213 342 грн (згідно товарно-транспортної накладної серії ПЗО № 751421 від 05 березня 2020 pоку).

У свою чергу ТОВ «КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» за отриманий товар здійснило розрахунок у повному обсязі:

03 березня 2020 року - 405 051,84 грн;

04 березня 2020 року - 355 110 грн;

05 березня 2020 року - 333 560 грн;

06 березня 2020 року - 244 285,03 грн;

19 березня 2020 року - 169 291,00 грн.

Відповідно до вказаних вище документів, за результатами здійснення та проведення господарських операцій було сформовано ПДВ та відповідно здійснено його врахування під час звітування до податкових органів та сплаті різного роду визначених платежів до державного бюджету України.

Оцінивши первинні документи бухгалтерського обліку та податкову звітність ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач обліковував відповідну продукцію належним чином та у визначений законом спосіб.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що податковим повідомленням-рішенням від 03 квітня 2020 року № безпідставно застосовано до позивача штраф у розмірі 2 884 200 грн за відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та як наслідок про ведення не у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації ґрунтуються лише на обставині не надання контролюючому органу до перевірки повідомлення щодо об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою 20-ОПП.

У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що сам факт ненадання повідомлення щодо об`єктів оподаткування за формою 20-ОПП під час перевірок не свідчить про нездійснення суб`єктом господарювання обліку товарів або порушення позивачем встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації і не може бути єдиною підставою для висновку про порушення порядку ведення обліку товару за місцем його продажу та застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ДП «ДГ «Саливонківське» ІБКІЦБ НААН».

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив оскаржене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 48, 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено та підписано 21 березня 2025 року.