Справа № 480/755/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 р. Справа № 480/755/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 26.12.24 по справі № 480/755/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 04 від 02.11.2022 про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`чязкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі поданої заяви позивачу було призначено пенсію за віком. Позивач також звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до п.7-1 розділу ХV Закону № 1058-ІV. Відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області, відмовило у виплаті вказаної допомоги, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи педагогічним працівником.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.11.2022 № 04.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.08.1981 до 26.08.1982, з 01.09.1982 до 26.09.2021, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням зарахованого такого стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про виплату грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (), за рахунок бюджетних асигнувань, 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що за наслідком розгляду наданого пакету документів встановлено, що позивач, на дату досягнення пенсійного віку, працювала на посаді асистента вчителя яка відсутня в переліку посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У зв`язку з вказаним, Управлінням прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії для отримання виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у зв`язку з відсутністю законних підстав для його проведення. Стосовно ж посилання суду на положення Постанови КМУ № 963 від 14.06.2000 "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що такими посадами, в тому числі є: посади вчителя, асистента вчителя, вихователя до категорії педагогічних працівників, слід повторно зазначити, що п "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Ані положення ст. 55 Закону №1788, ані положення постанов КМУ №909 від 04.11.1993 та № 963 від 14.06.2000 не визначають посаду асистента вчителя як посаду робота яка дає право на пенсію за вислугою років. Той факт, що відповідно до положень Постанови КМУ № 963 від 14.06.2000 посаду асистента вчителя можливо віднести до категорії педагогічних працівників жодним чином не змінює того факту, що вказаної посади наведеними вище постановами не передбачено.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргузалишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записом у паспорті (а.с.5).

Відповідно до записів трудової книжки позивача:

- 15.08.1981 призначено в Середню школу ім. Пушкіна Вовчанського району Харківської області вчителем початкових класів;

- 26.08.1982 звільнена з займаної посади за сімейними обставинами;

- 01.09.1982 прийнята на посаду вчителя початкових класів Козелянської середньої школи;

- 01.02.1998 переведена вчителем початкових класів ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Козельне Недригайлівського району Сумської області;

- 01.09.2008 призначена переводом на посаду вчителя початкових класів Козелянського НВК - ЗОШ І-ІІ ступенів ДНЗ;

- 02.09.2019 призначена переводом на посаду вчителя початкових класів, вихователя групи продовженого дня та асистентом вчителя Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області;

- 01.09.2020 призначена переводом на посаду асистента вчителя Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів та вихователя групи продовженого дня (а.с.9-11).

З 27.09.2021 позивачу призначено пенсію за віком за нормами Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', що не заперечується сторонами.

01 листопада 2022 року позивач звернувся із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, що не заперечується сторонами.

Відповідачем, ГУ ПФУ в Донецькій області, прийнято рішення від 02.11.2022 № 04 про відмову у виплаті грошової допомоги, у зв`зяку з тим, що позивач на дату досягнення пенсійного віку працювала на посаді асистента вчителя, а така посада відсутня у переліку посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. ''е-ж'' ст.55 ЗУ ''Про пенсійне забезпечення'' (з.б.а.с.45).

На переконання позивача, їй протиправно не виплачено одноразову грошову допомогу, а тому вона звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправним та скасуваня рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.11.2022 № 04; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.08.1981 до 26.08.1982, з 01.09.1982 до 26.09.2021, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням зарахованого такого стажу та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

За приписами статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсій вік встановлено 60 років.

Згідно з п.7-1 розділу ХV цього закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Отже, право на грошову допомогу мають особи, які досягли пенсійного віку, їм призначено пенсію за віком, до цього вони не отримували будь-яку пенсію, вони працювали на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років і мають страховий стаж (для жінок 30 років) на таких посадах.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 1191 від 23.11.2011, до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ № 909 від 04.11.1993.

Переліком № 909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у загальноосвітніх навчальних закладах, а саме учителі та вихователі.

Відповідно до п.3 примітки до цього Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Пунтом 25 ч.1 ст.1 Закону України "Про освіту" № 2145-VIII визначено, що система освіти - сукупність складників освіти, рівнів і ступенів освіти, кваліфікацій, освітніх програм, стандартів освіти, ліцензійних умов, закладів освіти та інших суб`єктів освітньої діяльності, учасників освітнього процесу, органів управління у сфері освіти, а також нормативно-правових актів, що регулюють відносини між ними.

Згідно Розділу ІІ цього Закону структура освіти включає, поряд з іншими видами, також повну загальну середню освіту.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 Закону України "Про повну загальну середню освіту'' № 463-IX повна загальна середня освіта - систематизована та передбачена відповідними державними стандартами сукупність результатів навчання і компетентностей, здобутих особою на рівнях початкової, базової середньої та профільної середньої освіти;

Колегією суддів з копії трудової книжки НОМЕР_2 від15.08.1981 встановлено, що:

- 15.08.1981 призначено в Середню школу ім. Пушкіна Вовчанського району Харківської області вчителем початкових класів;

- 26.08.1982 звільнена з займаної посади за сімейними обставинами;

- 01.09.1982 прийнята на посаду вчителя початкових класів Козелянської середньої школи;

- 01.02.1998 переведена вчителем початкових класів ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Козельне Недригайлівського району Сумської області;

- 01.09.2008 призначена переводом на посаду вчителя початкових класів Козелянського НВК - ЗОШ І-ІІ ступенів ДНЗ;

- 02.09.2019 призначена переводом на посаду вчителя початкових класів, вихователя групи продовженого дня та асистентом вчителя Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області;

- 01.09.2020 призначена переводом на посаду асистента вчителя Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів та вихователя групи продовженого дня (а.с.9-11).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, слугувало те, що посада асистент вчителя відсутня в переліку посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII.

Разом з тим, відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, вчителі, викладачі всіх спеціальностей, асистент вчителя, асистент вчителя-реабілітолога, старший викладач вищого навчального закладу I і II рівня акредитації, майстер виробничого навчання, педагог професійного навчання, старший вихователь, вихователь, асистент вихователя, соціальний педагог по роботі з дітьми з інвалідністю, логопед закладу охорони здоров`я та соціального забезпечення, методист, педагог-організатор, практичний психолог, соціальний педагог, керівник гуртка, секції, студії, інших форм гурткової роботи; концертмейстер, художній керівник, культорганізатор, акомпаніатор, екскурсовод, інструктор з туризму закладів освіти; старший вожатий, вожатий, вихователь-методист, музичний керівник, інструктор з фізкультури, інструктор з праці, інструктор слухового кабінету, фахівець (консультант) інклюзивно-ресурсного центру, старший керівник та керівник туристських груп (походу, екскурсії, експедиції) у позашкільних закладах; старший майстер у професійно-технічному навчальному закладі, перекладач-дактилолог; помічник директора з режиму, старший черговий з режиму, черговий з режиму у закладах освіти для громадян, які потребують соціальної допомоги і реабілітації.

Отже, посада педагогічного працівника з врахуванням постанов Kабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 та положень постанови Kабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 поширюється і на посаду "асистент вчителя".

Пунктом "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право на пенсію за вислугу років працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, незалежно від віку.

Вчитель, асистент вчителя та вихователь загальноосвітнього навчального закладу є педагогічними працівниками цього навчального закладу, тобто працівниками освіти. Стаж роботи таких працівників повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб, а саме у розумінні п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Між тим, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вже встановлено судом вище, позивач відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від15.08.1981 працювала: з 15.08.1981 - вчителем початкових класів в Середній школі ім. Пушкіна Вовчанського району Харківської області; з 01.09.1982 - вчителем початкових класів Козелянської середньої школи; з 01.02.1998 переведена вчителем початкових класів ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Козельне Недригайлівського району Сумської області; з 01.09.2008 призначена переводом на посаду вчителя початкових класів Козелянського НВК - ЗОШ І-ІІ ступенів ДНЗ; з 02.09.2019 призначена переводом на посаду вчителя початкових класів, вихователя групи продовженого дня та асистентом вчителя Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області; з 01.09.2020 призначена переводом на посаду асистента вчителя Вільшанської ЗОШ І-ІІІ ступенів та вихователя групи продовженого дня.

Відтак, наявними у справі доказами підтверджується стаж роботи позивача в навчальних закладах освіти.

У постанові Великої Палати Верховного від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 зазначено, що відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод. За приписами ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 3 ст. 46 Основного Закону).

Враховуючи вищенаведене, позивач є працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 повинен зараховуватися до її спеціального стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Отже, позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи те, що ГУ ПФУ в Донецькій області за результатами розгляду заяви позивача відмовило у виплаті грошової допомоги, з підстави не зайняття позивачем станом на 26.09.2021 педагогічної посади, яка фактично є такою, то колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.11.2022 № 04.

Відповідно до п.4 ч.ч.2,4 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, то суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, врахування суб`єктом владних повноважень правової оцінки спірного питання, наданої судом у рішенні з адміністративної справи, є обов`язком такого суб`єкта при вирішенні питання, з якого звернувся позивач.

Оскільки з рішення відповідача - ГУ ПФУ в Донецькій області, не є можливим встановити, які саме періоди зараховані позивачу до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. ''е-ж'' ст.55 ЗУ ''Про пенсійне забезпечення'', суд першої інстанції дійшов вірного виснвоку про зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 15.08.1981 до 26.08.1982, з 01.09.1982 до 26.09.2021 до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням вже зарахованого стажу.

Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про виплату грошової допомоги, передбачної п.7-1 розділу ХV Закону № 1058-ІV, з урахуванням висновків суду, а саме: щодо віку позивача станом на 26.09.2021 60 років; фактів того, що до цієї дати позивач не отримував будь-якої пенсії; станом на вказану дату позивач працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років; враховуючи спеціальний стаж, який зобов`язано відповідача зарахувати позивачу.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 по справі № 480/755/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк