Справа № 160/19898/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 березня 2025 року

м. Київ

справа №160/19898/23

адміністративне провадження № К/990/10185/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Точіліна Геннадія Федоровича

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року

у справі №160/19898/23

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у цій справі, яке набрало законної сили 23 жовтня 2023 року, задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправної бездіяльності щодо розгляду запиту про надання інформації.

Визнано протиправною відмову Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у наданні інформації по запиту ОСОБА_1 на інформацію 2 від 20 січня 2023 року.

Зобов`язано Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 №2 від 20 січня 2023 року у відповідності до вимог, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду по даній справі.

Також стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

20 жовтня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

22 грудня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

22 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив встановити спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року та додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі №160/19898/23, а саме: стягнути на користь ОСОБА_1 з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради понесених судових витрати із сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн; понесених судових витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Видати оновлений виконавчий лист по справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у задоволенні цієї заяви ОСОБА_1 відмовлено.

16 серпня 2024 ОСОБА_1 подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив встановити (змінити) порядок виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року та від 20 жовтня 2023 року у справі №160/19898/23, в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн шляхом стягнення зазначених грошових коштів з рахунку розпорядника бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради - виконавчого комітету Слобожанської селищної ради.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по даній справі від 20 вересня 2023 року, в частині стягнення судових витрат та додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по даній справі від 20 жовтня 2023 року, відповідно, шляхом:

- стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1073,60 грн з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради;

- стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 2000,00 грн з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, виконавчий комітет Слобожанської селищної ради подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Слобожанської селищної ради задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі №160/19898/23 скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення (зміну) порядку виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 та від 20 жовтня 2023 у справі №160/19898/23 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, скаржник звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Так, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року прийнята за результатами розгляду заяви позивача поданої на підставі статті 378 КАС України.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, законодавцем не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції, прийнятої за результатом розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення (в порядку статті 378 КАС України) та постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої в порядку апеляційного перегляду такої ухвали суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 378 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 29 березня 2023 року у справі №400/8052/21, від 18 липня 2023 року у справі №640/7500/21, від 02 жовтня 2023 року у справі №580/2077/22.

Верховний Суд може допустити до касаційного перегляду судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарження, якщо наявна виключна правова проблема, а висновки Верховного Суду можуть мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проте, в касаційній скарзі не наведено наявність виключної правової проблеми, яка б вимагала перегляду в касаційному порядку судового рішення, яке відповідно до норм процесуального законодавства, не підлягає касаційному перегляду.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив встановити (змінити) порядок виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 та від 20 жовтня 2023 у справі №160/19898/23, в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн шляхом стягнення зазначених грошових коштів з рахунку розпорядника бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради - виконавчого комітету Слобожанської селищної ради.

Заява обґрунтована тим, що після отримання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024року у даній справі позивач неодноразово звертався до відповідача із листами, в яких просив повідомити інформацію щодо вжитих заходів щодо виконання рішень суду по даній справі, згідно до відповідей на які, жодних відповідних заходів відповідачем не здійснюється. Крім того, заявник зазначає, що у відповідь на лист Казначейства, від відповідача надійшла відповідь, в якій вказано, що в зв`язку з тим, що у ради немає відкритих рахунків в органі Казначейства, виконати рішення суду Боржник не має можливості. Також, орган Казначейства додатково звернувся до Ради з листом, в якому у відповідності до п.п.4 п.5, п.31 Порядку №845, просив вжити необхідних заходів для встановлення відповідних асигнувань, або здійснити інші дії на виконання виконавчих листів, у відповідь на яке надано аналогічну до попередньої відповідь. З урахуванням наведеного, заявник зазначає, що позивачем та казначейством здійснені усі можливі дії для виконання рішень суду, які набрали законної сили, але відсутність відкритих рахунків боржника в органах Казначейства, унеможливлює його виконання, що призводить до порушення реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по даній справі від 20 вересня 2023 року, в частині стягнення судових витрат та додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по даній справі від 20 жовтня 2023 року, відповідно, шляхом:

- стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1073,60 грн з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради;

- стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 2000,00 грн з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради.

Суд першої інстанції, посилаючись на Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», Бюджетний кодекс України, виходив з того, що відповідна рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має. Фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Отже, виконавчий комітет відповідної ради утворений радою та здійснює фінансування видатків з місцевого бюджету. Також суд, застосовуючи висновки Верховного Суду в постанові від 19 березня 2021 року у справі №240/4054/19, зазначив, що міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного. Суд врахував, що Слобожанська селищна рада відкритих у казначействі рахунків не має, що фактично унеможливлює виконання судових рішень, що неприпустимо з огляду на положення статей 129 та 129-1 Конституції України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, виконавчий комітет Слобожанської селищної ради подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року.

Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції, змінивши спосіб та порядок виконання рішення суду шляхом стягнення присуджених грошових коштів з відкритих у Державній казначейській службі рахунків виконавчого комітету, фактично змінив боржника у справі, безпідставно перенісши майнову відповідальність на іншу юридичну особу, та змінив рішення по суті. Скаржник вважає, що судом першої інстанції не враховано, що селищна рада та її виконавчий комітет є різними юридичними особами та наділяються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть свою відповідальність відповідно до закону.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Слобожанської селищної ради задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі №160/19898/23 скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення (зміну) порядку виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 та від 20 жовтня 2023 у справі №160/19898/23 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції вважав, що суд першої інстанції правильно встановив повноваження селищної ради та її виконавчого комітету в галузі бюджету та фінансів, втім дійшов помилкового висновку про стягнення на користь позивача відповідних сум судових витрат з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Слобожанської селищної ради.

Апеляційний суд виснував, що встановлюючи такий спосіб виконання судового рішення, суд першої інстанції фактично змінив зміст та суть раніше ухвалених у цій справі рішення та додаткового рішення, оскільки здійснив не заміну одного способу виконання іншим, як це передбачено частиною 3 статті 378 КАС, а фактично змінив боржника у справі і, тим самим, безпідставно переніс майнову відповідальність на іншу юридичну особу, що є неприпустимим.

Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 200/2961/21-а зазначено, що, у разі необхідності встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення необхідно звернути увагу на те, що:

1) із відповідною заявою варто звертатися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції;

2) із такою заявою можуть звернутися стягувач чи виконавець (у випадках, встановлених законом);

3) для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим;

4) на виконання вимог процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.

Тобто, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення виникає за наявності виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України Суд робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

Суд апеляційної інстанції правильно враховував, що за своїм правовим статусом Слобожанська селищна рада та її виконавчий комітет є різними, самостійними юридичними особами - органами місцевого самоврядування, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Як встановлено судом, рішенням задоволений рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправної бездіяльності щодо розгляду запиту про надання інформації.

Визнано протиправною відмову Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у наданні інформації по запиту ОСОБА_1 на інформацію 2 від 20 січня 2023 року.

Зобов`язано Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 №2 від 20 січня 2023 року у відповідності до вимог, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду по даній справі.

Також стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

20 жовтня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по даній справі від 20 вересня 2023 року, в частині стягнення судових витрат та додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по даній справі від 20 жовтня 2023 року, відповідно, шляхом:

- стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1073,60 грн з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради;

- стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 2000,00 грн з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради.

Враховуючи вищенаведене, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що встановлюючи такий спосіб виконання судового рішення, суд першої інстанції фактично змінив зміст резолютивної частини рішення та суть раніше ухвалених у цій справі рішення та додаткового рішення, оскільки здійснив не заміну одного способу виконання іншим, як це передбачено частиною 3 статті 378 КАС, а фактично змінив боржника у справі.

Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 14 травня 2020 року 916/1952/17 та від 13 березня 2021 року у справі №240/4054/19 оскільки, такі є нерелевантними до цієї справи, з огляду на те, що у зазначених справах Верховний Суд не вирішував питання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення

Інші доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до касаційної скарги не додано будь-яких доказів які б спростовували зазначене.

Таким чином скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції правильно застосував положення статті 378 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Точіліна Геннадія Федоровича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі №160/19898/23.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук Н.М. Мартинюк Ж.М. Мельник-Томенко