Справа № 200/8480/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року справа №200/8480/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року у справі № 200/8480/24 (головуючий І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.06.2024р. № 0-0522-UA0021407 на загальну суму 90 474,00 грн за 2021 рік; від 26.06.2024р. №14-0522-UA0021407 на загальну суму 16 335,00 грн за 2022 рік; від 26.06.2024р. №0-0522-UA0021407 на загальну суму 101 029,30 грн за 2023 рік.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.06.2024 № 0-0522-UA0021407 на загальну суму 90 474,00 грн за 2021 рік.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №14-0522-UA0021407 на загальну суму 16 335,00 грн за 2022 рік.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0021407 на загальну суму 101 029,30 грн за 2023 рік.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, оскільки позивачка є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Відповідно до даних інформаційно - комунікаційної системи ДПС України за фізичною особою ОСОБА_1 обліковується об`єкт нерухомого майна нежитлова будiвля, а саме: АДРЕСА_1 загальна площа 1507,90 кв.м. (у 2/3 частині). За приписами підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу не є об`єктом оподаткування: «ж)» будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Відповідно до статуту фермерського господарства «Марія - 05», затвердженого загальними зборами від 28.12.2018 протоколом №1 (нова редакція) пункту 9.2 розділу 9 «Майно (складений капітал)» статутний (складений) капітал сформований грошовими коштами та майном з метою реалізації цілей діяльності Господарства, а саме: з вкладу члена Господарства ОСОБА_1 у вигляді майна частка нежитлової будівлі корівника двухрядного, розташованого по АДРЕСА_1 вартістю 312973,00 грн.. Основними умовами, які дають підстави платнику податку не враховувати належні йому об`єкти нерухомого майна у складі об`єктів оподаткування податку по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підставі підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, є: - належність власника таких об`єктів до сільськогосподарських товаровиробників; - належність будівель та споруд до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271) ДК 018-2000; - ненадання власниками таких об`єктів в оренду, лізинг, позичку. Позивачка не здійснює діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснюють операції з її постачання). Аналогійний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 10.04.2023 року у справі № 380/18104/21. Також позивачем не надано документів, що свідчать про використання зазначених будівель за призначенням у господарській діяльності за основним видом діяльності, та не здається в оренду, лізинг, позичку.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачем згідно п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 26.06.2024 № 0-0522UA0021407, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік у розмірі 101 029,30 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 26.06.2024 № 0-0522UA0021407, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік у розмірі 16 335,58 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 26.06.2024 № 0-0522UA0021407, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у розмірі 90 474,00 грн..

Вказане податкове зобов`язання нараховано позивачці щодо об`єкта нерухомого майна нежитлова будівля корівник двухрядний, загальна площа 1508,5м., адреса Слов`янський (Краматорський) р-н., с. Хрестище, вул. Тваринницький комплекс, буд. 1.

Відповідач стверджує, що відповідно до даних інформаційно - комунікаційної системи ДПС України за фізичною особою ОСОБА_1 обліковується об`єкт нерухомого майна нежитлова будiвля, а саме: АДРЕСА_1 загальна площа 1507,90 кв.м. (у 2/3 частині).

Фермерське господарство «Марія-05» є юридичною особою, , код КВЕД Основний: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Інші: 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.70 Мисливство, відловлювання тварин і надання пов`язаних із ними послуг.

Наявний у матеріалах справи Статут фермерського господарства «Марія-05» (нова редакція), затверджений загальними зборами фермерського господарства «Марія-05», Протокол № 1 від 28.12.2018, свідчить про таке.

Фермерське господарство «Марія-05», зареєстроване Слов`янською РДА Донецької області 25.07.2011, реєстраційний номер 1 000498 є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство створене громадянами України, які у встановленому порядку є родичами.

Місцезнаходження: Донецька обл., с. Хрестище, вул. Тваринницький комплекс, буд. 1.

Засновниками фермерського господарства «Марія-05», зокрема, є ОСОБА_1 .

Метою діяльності господарства є виробництво товарної сільськогосподарської продукції, її переробка та реалізація.

Статутний (складений) капітал господарства складається серед іншого з вкладу ОСОБА_1 у вигляді майна частки нежитлової будівлі-корівника дворядного, розташованого по АДРЕСА_1 .

Відповідно до нотаріально посвідченого акта приймання-передачі основних засобів від 28.12.2018, зареєстровано у реєстрі за № 6434.6435 фізична особа, член фермерського господарства «Марія-05» ОСОБА_1 передала до Статутного (складеного) капіталу фермерського господарства «Марія-05», а фермерське господарство «Марія-05» прийняло наступне майно: 2/3 частини корівника двухрядного, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною вартістю 312 973,00 грн.

Наявні у матеріалах справи вимоги-накладні, зокрема від 09.11.2021 № 6 від 10.11.2021 та інші, свідчать, що фермерське господарств «Марія-05» відвантажувало пшеницю зі складу, розташованого у Слов`янському р-н., с. Хрестище, вул. Тваринницький комплекс, буд. 1.

Відповідно до рішення засновника фермерського господарства «Марія-05» від 28.12.2018 наказано використовувати прийняте майно 2/3 частки корівника двухрядного, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як склад (ангар) для зберігання вирощенної продукції власного виробництва, техніки, інших товарно матеріальних цінностей.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 405388395 від 24.11.2024 власником об`єкта нерухомого майна: нежитлова будівля корівник двухрядний, об`єкт житлової нерухомості: ні, об`єкт в процесі поділу, загальна площа 1508,5м., адреса Слов`янський р-н., с. Хрестище, вул. Тваринницький комплекс, буд. 1 є фермерське господарство «Марія-05», розмір частки 2/3.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.7.1. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

На підставі пп. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У відповідності до п. 266.10.3. ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

На підставі п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 405388395 від 24.11.2024р. власником об`єкта нерухомого майна: нежитлова будівля корівник двухрядний, об`єкт житлової нерухомості: ні, об`єкт в процесі поділу, загальна площа 1508,5м., адреса Слов`янський р-н., с. Хрестище, вул. Тваринницький комплекс, буд. 1 є фермерське господарство «Марія-05», розмір частки 2/3., дата реєстрації 24.09.2018р. Право власності за фермерським господарством «Марія-05» зареєстровано 24.09.2018р. на підставі нотаріально посвідченого акта приймання-передачі основних засобів від 28.12.2018, зареєстровано у реєстрі за № 6434.6435.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданими доказами підтверджено, що право власності на спірний об`єкт нерухомого майна зареєстровано саме за фермерським господарством «Марія-05» з 24.09.2018р. й про це свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідачем жодних доказів на спростування наведених обставин, надано не було.

Доводи відповідача про те, що відповідно до даних інформаційно - комунікаційної системи ДПС України за фізичною особою ОСОБА_1 обліковується об`єкт нерухомого майна нежитлова будiвля, а саме: АДРЕСА_1 загальна площа 1507,90 кв.м. (у 2/3 частині), колегією суддів не прийнято до уваги , оскільки згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних саме Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, відомості з інформаційно - комунікаційної системи ДПС України не є належними доказами, що підтверджують право власності фізичної особи на об`єктів нерухомості.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що позивачка не є власником майна щодо якого їй визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а відтак не є платником податку щодо такого нерухомого майна.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року у справі № 200/8480/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року у справі №200/8480/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 березня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко