Справа № 640/12250/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/12250/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - позивач, ТОВ «Оператор ГТС України») до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека) про визнання протиправним та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.07.2022 № 345054.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 640/12250/22 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 прийнято справу до провадження; продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позовних вимог вказується, що ТОВ «Оператор ГТС України» здійснювало перевезення власного вантажу (газове обладнання), власним транспортним засобом, керованим водієм, який є працівником товариства.

На момент проведення перевірки транспортного засобу були наявні та пред`явлені працівникам Укртрансбезпеки усі необхідні документи, у відповідності до вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 № 385 та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, а тому у відповідача відсутні правові підстави для винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач 21.09.2022 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову, вказавши, що доводи та твердження позивача не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а постанова від 19.07.2022 № 345054 про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню.

05.10.2022 відповідач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що позивач не здійснював на договірних умовах перевезення вантажу за плату, що виключає необхідність обов`язкового встановлення на транспортному засобі тахографу. Вказує, що відповідачем проігноровано надані ним пояснення та винесено оскаржувану постанову без наявних на те підстав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

17.02.2022, на підставі направлення на рейдову перевірку від 14.02.2022, працівниками відділу державного контролю (нагляду) у Івано-Франківській області Укртрансбезпеки о 12 год. 33 хв. було зупинено автомобіль марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом MA3, д.н.з НОМЕР_2 , які рухались автодорогою Н-09, пл. ГВК, та проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт від 17.02.2022 № 324387.

Під час перевірки виявлено порушення, зокрема: «Перевезення вантажу згідно подорожнього листа вантажного авт. №452 САР №, порушено ст. 34 ЗУ «Про авт. транспорт» п.3.3 МТЗУ 385 наказ від 24.06.2010 р. п. 6.1 наказ 340 від 07.06.2010 р. під час перевезення вантажу перевізник не забезпечив водія щоденними реєстраційними листками обліку режиму праці і відпочинку у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - абз. 3 ч. 1 перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», наказ 340 від 07.06.2010, наказ 385 МТЗУ від 24.06.2010р„ а саме: у водія не оформлені щоденні реєстраційні листки обліку режиму праці і відпочинку за 16.02.2022, 15.02.2022, 14.02.2022, 11.02.2022, 10.02.2022, 09.02.2022, 08.02.2022, 07.02.2022.»

З вказаним актом перевірки ознайомлено водія ОСОБА_1 .

Як вказує позивач, 24.06.2022 на адресу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України надійшов лист-повідомлення Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.06.2022 № 17474/29/24-22 (вх. № TOBBX-22-9697 від 24.06.2022) щодо розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом згідно акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022 № 324387.

Начальником відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Віктором Кривобоком 19.07.2022 розглянута справа про порушення ТОВ «Оператор ГТС України» законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову від 19.07.2022 № 345054 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою вирішено стягнути з позивача штраф у сумі 17000,00 грн за порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з відсутністю на момент проведення перевірки щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія.

Позивач, не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам) справи, суд виходить з такого.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Стаття 5 Закону № 2344-ІІІ визначає, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, регулюється Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567, зі змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 (тут і надалі в редакції на момент проведення перевірки) рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 15 вказаного Порядку, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (п. 20 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 26 вказаного Порядку визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 27 Порядку № 1567).

Статтею 48 Закону № 2344-III обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж та інші документи, передбачені законодавством.

Абзацом 2 частини 2 статті 49 Закону № 2344-III визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону № 2344-III визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено з матеріалів справи, 17.02.2022 працівниками відділу державного контролю (нагляду) у Івано-Франківській області Укртрансбезпеки було зупинено автомобіль марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом MA3, д.н.з НОМЕР_2 та проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт від 17.02.2022 № 324387, в якому зафіксовано порушення, а саме: у водія не оформлені щоденні реєстраційні листки обліку режиму праці і відпочинку за 16.02.2022, 15.02.2022, 14.02.2022, 11.02.2022, 10.02.2022, 09.02.2022, 08.02.2022, 07.02.2022.

При цьому, у водія автомобіля був наявний подорожній лист вантажного автомобіля, що вбачається з акту перевірки.

Окрім цього, як стверджує позивач, під час проведення перевірки на вимогу інспекторів водієм транспортного засобу було надано всі необхідні документи, в тому числі свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та індивідуальну контрольну книжку водія ОСОБА_1 . При цьому, контролюючим органом при проведенні перевірки не наведено будь-яких зауважень стосовно ненадання водієм якихось документів чи індивідуальної контрольної книжки водія, окрім щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія.

До того ж позивач вказує, що ТОВ «Оператор ГТС України» здійснювало перевезення власного вантажу (газове обладнання) власним транспортним засобом, керованим водієм, який є працівником товариств, а тому такі обставини свідчать, що позивачем послуга з перевезення вантажу не надавалась, що виключає необхідність обов`язкового встановлення на транспортному засобі тахографу.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає таке.

Приписами статті 53 Закону № 2344 передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Тобто, тахокарти - це реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зобов`язаний:

- використовувати, своєчасно встановлювати, змінювати і заповнювати тахокарти та забезпечувати їх належне зберігання;

- мати при собі заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР;

- зберігати записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Разом з тим, відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Відповідно до статті 18 Закону № 2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

Разом з тим, у відповідності до пункту «а» частини 1 статті 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно з частиною 3 статті 10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2020 року у справі № 823/1199/17 зазначає, що аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що водії, які здійснюють перевезення на маршруті протяжністю понад 50 км, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Повертаючись до обставин даної справи, як встановлено судом, сідловий тягач MAN-TGA-33.480, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп МАЗ 938662, д.н.з. НОМЕР_2 , є власністю ТОВ «Оператор ГТС України», що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Як вбачається з товарно-транспортної накладної № 452 від 17.02.2022, автомобільним перевізником та вантажовідправником є «БЛВУМГ», а вантажоодержувач - «Бібирка», вид перевезень - газове обладнання.

Згідно з відомостями подорожнього листа вантажного автомобіля № 452 SAP № : водій - ОСОБА_1 , маршрут руху - БЛВУМГ - Бібрка БЛВУМГ.

Відповідно до наказу ТОВ «Оператор ГТС України» від 24.06.2019 № 129-к «Про прийняття на роботу», ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 01.07.2019.

Окрім того, в матеріалах справи наявна індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_1 , в якій міститься запис, датований 17.02.2022 щодо вказаного вище транспортного засобу та маршруту руху.

Твердження позивача про наявність під час перевірки індивідуальної контрольної книжки водія відповідачем не спростовано.

Позивач також зазначає, що не здійснював надання послуг з перевезення вантажу в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» та вказує, що серед виробничих структурних підрозділів ТОВ «Оператор ГТС України» є Богородчанське ЛВУМГ та Бібрське ЛВУМГ.

Відтак, оцінюючи вищевказані докази та доводи в сукупності, суд доходить висновку, що ТОВ «Оператор ГТС України» не здійснював діяльність, пов`язану із наданням послуг з перевезення пасажирів чи вантажів у межах спірних правовідносин, що відповідно до наведеного вище правового регулювання, та за наявності індивідуальної контрольної книжки водія, виключає необхідність обов`язкового оформлення щоденних реєстраційних листків обліку режиму праці і відпочинку.

Отже, в діях позивача відсутнє порушення, визначене абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для висновків суду про протиправність бездіяльності відповідача, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.07.2022 № 345054. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Окрім цього, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, місто Київ, проспект Любомира Гузара, будинок 44; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 51; ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.07.2022 № 345054.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» понесені судові витрати у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.03.2025.

Суддя О.М. Качанок