Справа № 583/231/25
Суддя: Соколова Н. О.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/231/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Верби Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №6 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Представник позивач звернувся до суду зі зазначеною позовною заявою, відповідно до якої просить поновити строк на звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1975 від 07.11.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн, тягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн та судові витрати зі сплати судового збору.

Вимоги мотивує тим, що 24.10.2024 старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшим лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення б/н, згідно з яким 24.10.2024 о 12 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 був доставлений до Березанської міської лікарні для проходження ВЛК та відмовився від проходження, чим порушив п. 1 Правил військового обліку та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

07.11.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП за №1975, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 25500 грн за відмову від проходження військово лікарської комісії.

Вважає, що протокол не є належним та допустимим доказом, оскільки складений із порушеннями, а саме: не зазначено місце вчинення правопорушення, адресу закладу охорони здоров`я, в якому, як вказує працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК, не зазначена адреса свідка, що унеможливлює ідентифікацію особи останнього та перевірку фактичних обставин справи, які він міг би підтвердити з огляду на відсутність письмових пояснень, у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» зроблено запис не самим ОСОБА_1 , а особою, яка складала протокол ОСОБА_3 і вони не відповідають дійсності, оскільки як вказує позивач, він не відмовлявся від проходження ВЛК, але наполягав на проходженні військово лікарської комісії за місцем військового обліку з можливістю надання усіх підтверджуючих документів про стан його здоров`я. Крім цього у протоколі не вказаний нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, натомість зазначено, що ОСОБА_4 порушив п. 1 Правил військового обліку, в той час коли вказані Правила є Додатком 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, а п. 1 складається з 11 підпунктів, які визначають різні види обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Тобто, на думку представника позивача, суть правопорушення, викладена в протоколі є некоректною, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому вказаний документ є неналежним доказом, а ніші докази на підтвердження вини ОСОБА_4 взагалі відсутні.

Крім того, представник позивача вказує, 02.01.2025 позивачу було видано направлення для обстеження призовників, за яким 13.01.2025 ОСОБА_4 пройшов усі необхідні обстеження, за результатами військово лікарської комісії не було прийнято остаточне рішення, оскільки лікар ЛОР рекомендував ОСОБА_1 надати акт обстеження та отримати консультацію нейрохірурга.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП через відсутність умислу на його вчинення, оскільки позивач не відмовлявся від проходження медичного обстеження та огляду військовозобов`язаного, а з об`єктивних причини бажав пройти його за місцем свого військового обліку, що в подальшому і зробив.

Також додатково зазначив, що діючим законодавством визначено процедуру направлення військовозобов`язаного на проходження ВЛК, яка повинна бути дотримана уповноваженими органами та посадовими особами. Згідно з пунктом 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду. Відповідно до положень пункту 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою. Всупереч вищенаведеному повістка для виклику на медичний огляд, направлення на медичну комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації в особливий період ОСОБА_1 не вручалися. Вказана обставина Відповідачем будь-яким чином не спростована, а саме не надано доказів того, що Позивачу взагалі надавалось направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, як і немає витягу з журналу реєстрації таких направлень, а також відсутній відповідний акт про відмову ОСОБА_1 від проходження ВЛК.

Оскаржувану постанову позивач отримав простою поштовою кореспонденцією 09.01.2025, тому просить визнати поважним та поновити строк для подання позовної заяви та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1975 від 07.11.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та стягнути на його користь судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн та судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду.

30.01.2025 судовий розгляд було відкладено за заявою представника відповідача для надання строку для подання відзиву на позовну заяву.

03.03.2025 за заявою представника позивача адвоката Яценка Д.І. в судовому засіданні було залучено до участі у справі в якості співвідповідача начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав суду наяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі.

Представник відповідача, співвідповідач, будучи своєчасно повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв суду не надали, правом на подачу відзиву не скористалися.

Згідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 24.10.2024 щодо ОСОБА_1 старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшим лейтенантом молодшим лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення б/н, згідно з яким 24.10.2024 о 12 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 був доставлений до Березанської міської лікарні для проходження ВЛК та відмовився від його проходження, чим порушив п. 1 Правил військового обліку та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП ( а.с. 17).

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 був під підпис повідомлений про розгляд даного протоколу о 10.00 год. 31.10.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет №11 ( а.с. 18).

Як вбачається з вказаного протоколу, у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» зроблено запис про те, що відмовився від проходження ВЛК в зв`язку з відсутністю медичних документів, що підтверджують погіршення стану здоров`я( медичні висновки з карток про стаціонарне лікування), протоколами стаціонарного лікування, протоколами операцій, медичні картки, які підтверджують діагноз пухлина головного мозку. ( а.с. 18).

В протоколі зазначено свідком ОСОБА_5 , однак відсутній запис про зареєстроване його місцепроживання ( а.с. 17).

07.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову, в якій вказана суть правопорушення, скоєного ОСОБА_1 : відмовився від проходження військово лікарської комісії. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, постановив: накласти на громадянина ОСОБА_1 , 1994 р.н., штраф в розмірі 25500 грн 00 коп., та вказано реквізити до сплати ( а.с. 19).

Відповідно до ст.210 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 ст. 210 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Слід зазначити, що ст. 210 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 210 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема на пункти Правил військового обліку, які є Додатком 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, де визначені різні види обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 1 Правил військового обліку, в той час коли дані Правила є Додатком 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, п. 1 складається з 11 підпунктів, які визначають різні види обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на що вказує представник позивача і суд погоджується з його доводами.

Так, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не надав суду відзиву та не довів суду правомірність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.1ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з даної норми, суд вважає, що строк для подачі позовної заяви слід позивачу поновити як пропущений з поважних причин, оскільки, як вказав представник позивача, позивач копію постанови в день її винесення не отримав, а відповідач не спростував цього.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією від 20.01.2025 ( а.с. 11), який підлягає стягненню в зазначеному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову № 1975 від 07.11.2024 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КпАП України скасувати.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КпАП України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА