Справа № 420/386/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/386/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 06.01.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, щодо не здійснення судді у відставці ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2022 рік згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/145/2024 від 23.12.2024 року виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у справі 420/9572/24;

2. Зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області, здійснити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового судді у відставці з 01.01.2022 року, згідно довідки про суддівську винагороду № 12-23/145/2024 виданої Херсонськім апеляційним судом 23.12.2024 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/9275/24 від 22.11.2024 року розмірі 64% від суддівської винагороди - яка складає 218328,00 грн;

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, щодо не здійснення судді у відставці ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2023 рік згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/146/2024 від 23.12.2024 року виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у справі 420/9572/24;

4. Зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області, здійснити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового судді у відставці з 01.01.2023 року, згідно довідки про суддівську винагороду № 12-23/146/2024 виданої Херсонськім апеляційним судом 23.12.2024 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/9275/24 від 22.11.2024 року розмірі 64% від суддівської винагороди - яка складає 236192,00 грн;

5. Визнати протиправними та скасувати:

- рішення ГУ ПФУ в Миколаївської області від 26.12.2024 року (лист №25998/03- 16 від 27.12.2024 року) про відмову у проведення перерахунку з 01.01.2023 року згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/146/2024 від 23.12.2024 року виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у справі 420/9572/24;

- рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 31.12.2024 року про відмову у проведення перерахунку з 01.01.2022 року згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/145/2024 від 23.12.2024 року виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у справі 420/9572/24;

- рішення ГУ ПФУ в Львівській області від 27.12.2024 року № 85 про відмову у проведення перерахунку з 01.01.2022 року згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/145/2024 від 23.12.2024 року виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у справі 420/9572/24.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з грудня 1991 року працював на посаді судді Комсомольського районного суду м. Херсона, а з квітня 1998 року на посаді судді Херсонського обласного суду. Наказом голови Апеляційного суду Херсонської області №147-о/с від 14.12.2016 позивача звільнено з займаної посади у зв`язку з поданням заяви про відставку. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 по справі №540/2208/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.03.2020 № 10/03-16 про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки апеляційного суду Херсонської області від 28.02.2020 № 169/20; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки апеляційного суду Херсонської області від 28.02.2020 № 169/20 з 19.02.2020. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі 540/5794/21 від 03 квітня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді додатково двох років роботи в галузі права, які були необхідною умовою для призначення ОСОБА_1 вперше на посаду судді. Прийнято в цій частині постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді два років роботи в галузі права, які були необхідною умовою для призначення ОСОБА_1 вперше на посаду судді (посаді стажиста Комсомольського районного суду м. Херсона з 01.08.1989 по 01.03.1991, консультанта Комсомольського районного суду м. Херсона з 01.03.1991 по 27.12.1991).

На виконання рішення суду Херсонський апеляційний суд видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1 із зазначенням розміру суддівської винагороди судді виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481 гривень, регіонального коефіцієнту -1.1, надбавка за вислугу років: - 60% - довідка №12-23/145/2024 від 23.12.2024 та довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1 із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 гривень, регіонального коефіцієнту -1.1, надбавка за вислугу років: - 60%. - довідка №12-23/146/2024 року від 23.12.2024».

Отримавши зазначену довідку позивач 23.12.2024 через додаток порталу ПФУ. В той же час на електронній сторінки порталу ПФУ Позивача за № 2337 зазначено, що йому відмовлено у перерахунку (рішення №85 від 27.12.2024) ГУ ПФУ в Львівській області згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/145/2024 від 23.12.2024 виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі 420/9572/24. Аналогічне рішення про відмову у перерахунку згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/145/2024 від 23.12.2024 виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі 420/9572/24 надійшло 31.12.2024 від ГУ ПФУ в Донецькій області з аналогічним обґрунтуванням «ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає - 2102 грн, «та жодного обґрунтування того, що дана довідка видана на підставі рішення суду який зазначив інший розмір та дане рішення суду набуло чинності ГУ ПФУ в Донецькій області не зазначено. 26.12.2024 аналогічне рішення про відмову у перерахунку з 01.01.2023 згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/146/2024 від 23.12.2024 виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі 420/9572/24 надійшло ГУ ПФУ в Миколаївської області. Вважає бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не здійснення перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання, на підставі зазначених довідок, протиправною, а також вважає рішення відповідачів протиправними та просить їх скасувати. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

13.01.2025 ухвалою судді позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду доказів про доплату сплату судового збору у сумі 1938,22 грн.

16.01.2025 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28.01.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ в Донецькій області Литвиненко Ю.П., надійшов відзив (вхід. №ЕС/8553/25), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 23.12.2024 ОСОБА_1 подав до органів Фонду три заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового отримання судді у відставці. До заяв додана Довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці (станом на 01.01.2023) від 23.12.2024 № 12-23/146/2024, видана Херсонським апеляційним судом. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяв позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг: - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області; - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області; - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. За результатами розгляду зазначених заяв прийнято рішення про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме: 1) від 26.12.2024 № 85 (ГУ ПФУ в Миколаївській області); 2) від 27.12.2024 № 85 (ГУ ПФУ у Львівській області); 3) від 31.12.2024 № 85 (ГУ ПФУ в Донецькій області). Вважають, що рішення про відмову в перерахунку від 31.12.2024 № 85 прийнято правомірно та скасуванню не підлягає, з огляду на те, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні. Тобто, змін у законодавстві щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового окладу судді, протягом останніх чотирьох років не відбулося. Окрім того, після 18.02.2020 розмір складових суддівської винагороди у встановленому законом порядку не змінювався. Таким чином, правові підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Позивача відсутні.

30.01.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ в Миколаївській області Вербицької І.І., надійшов відзив (вхід. №ЕС/9306/25), в якому заявник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 23.12.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки від 23.12.2024 № 12-23/146/2024. 26.12.2024 за принципом екстериторіальності Головним управлінням в Миколаївській області було розглянуто заяву та додані до неї документи, зокрема, довідку від 23.12.2024 № 12-23/146/2024 та прийнято рішення від 26.12.2024 № 85 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням наступних обставин та правових норм. Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідно до пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 з 01.01.2020 розмір посадового окладу для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Відповідно до Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року складає 2102,00 грн. Отже, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, на 2024 рік не змінився в порівняні з розміром прожиткового мінімуму на 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, відповідно і не змінився розмір суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді. Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду заяви від 23.12.2024 щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки від 23.12.2024 № 12-23/146/2024 станом на 01.01.2023, видану Херсонським апеляційним судом.

03.02.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ у Львівській області Вандзьо О.Б., надійшов відзив (вхід. №ЕП/1784/25), в якому заявник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 23.12.2024 до органу Пенсійного фонду України звернувся ОСОБА_1 з заявою про перерахунок пенсії щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначили, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розмірі посадового окладу судді на 2021-2024 року у розмірі 2102 гривні не змінився, тому законних підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці немає. Крім того, висловили заперечення щодо витрат пов`язаних з витратами на правничу допомогу, вважаючи їх завищеною та неспівмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, а також часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт.

04.02.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ в Херсонській області Гребневої Ю.К., надійшов відзив (вхід. №ЕС/10627/25), в якому зазначили, що 23.12.2024, позивач, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України двічі звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів». За результатами розгляду вищевказаної заяви прийнято рішення №85 від 26.12.2024, №85 від 27.12.2024 та №85 від 31.12.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки змін в розмірі складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2022 та з 01.01.2023 не відбулися. Головне управління звертає увагу суду, що ним жодних рішень відносно заяви Позивача про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці не приймалося, оскільки, на виконання вимог принципу екстериторіальності, таке рішення приймалося Відповідачем ІІ, Відповідачем ІІІ та Відповідачем ІV. 27.12.2024, заява без дати, надіслана до Головного управління засобами поштового зв`язку (вх. №10764/С-2100-24). ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із зверненням щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. У зв`язку з тим, що Позивачем не дотримано порядку звернення щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно із вимогами Порядку №3-1, вищезазначене звернення розглянуто Головним управлінням у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян» та листом від 10.01.2025 за вих. №319- 10764/С-02/8-2100/25 ОСОБА_1 надано роз`яснення щодо його пенсійного забезпечення. Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-ІХ Про державний бюджет України на 2023 рік передбачено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 гривні, тобто на рівні 2021 року. Вищезазначена норма є чинною, неконституційною не визнавалась, а тому є обов`язковою для застосування під час визначення посадового окладу судді. Таким чином, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визнання базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року не змінився по відношенню до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для визнання базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня 2022 року, з 1 січня 2023 року. З огляду на вищевикладене, оскільки після 18.02.2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визнання базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2022 року та 01 січня 2023 не змінився, підстави для здійснення Позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до довідок про суддівську винагороду №12-23/145/2024 та №12-23/146/2024 виданих Херсонським апеляційним судом 23.12.2024 року, у Відповідачів відсутні. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, зазначили, що в акті виконаних робіт від 03.01.2025 зазначено, що сторони погодили, що вартість захисту Замовника в суді першої інстанції (подання клопотань, відповіді на відзив, тощо) має складати 2000 грн за одну годину роботи, 3000 грн за годину роботи в суді апеляційної та касаційної інстанції за наявності 3000 грн одну годину роботи. Прийняття участі у разі залучення судом щодо подання додаткових пояснень або заперечень у залі суду або в режимі відеоконференції тощо вартість 2000 грн за годину. Інші процесуальні дії щодо захисту замовника у тому числі до ВРП або ДБР щодо вимог ст.98 ЗУ «Про КСУ» та ч.4 ст.382 КК України у разі навмисного невизнання будь-якою службовою особою правових висновків КСУ вартість 5000 грн за годину. З аналізу переліку наданих Позивачці адвокатом послуг, вбачається невідповідність розміру гонорару з критеріям реальності адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, у розумінні приписів частини 9 статті 139 КАС України та не є співмірним зі складністю справи.

18.03.2025 ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху встановивши 5-денний строк для усунення недоліків шляхом надання до суду довідки про суддівську винагороду №12-23/146/2024 від 23.12.2024 виданої Херсонським апеляційним судом.

19.03.2025 до суду на виконання ухвали суду від 18.03.2025 надано довідки про розмір суддівської винагороди.

21.03.2025 ухвалою суду продовжено розгляд справи №420/386/25.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з грудня 1991 року працював на посаді судді Комсомольського районного суду м. Херсон, а з квітня 1998 року на посаді судді Херсонського обласного суду.

17.05.2002 на базі Херсонського обласного суду відповідно до Указу Президента України 642-20001 від 20.08.2001 року утворено Апеляційний суд Херсонської області.

08.12.2016 рішенням Вищої ради юстиції №3170/0/15-16 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у справі №420/9275/24 зобов`язано Херсонський апеляційний суд видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1 із зазначенням розміру суддівської винагороди судді виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481 гривень, регіонального коефіцієнту -1.1, надбавка за вислугу років: -60%; зобов`язано Херсонський апеляційний суд видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1 із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 гривень, регіонального коефіцієнту -1.1, надбавка за вислугу років: -60%.

Відповідно до довідки №12-23/145/2024 від 23 грудня 2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2022 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 218328 грн у тому числі: посадовий оклад 136455,00 грн; доплата за вислугу 81873,00 грн. Довідка видана на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суджу від 22.11.2024 у справі №420/9275/24.

Відповідно до довідки №12-23/146/2024 від 23 грудня 2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 236192 грн у тому числі: посадовий оклад 147620,00 грн; доплата за вислугу 88572,00 грн. Довідка видана на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суджу від 22.11.2024 у справі №420/9275/24.

23.12.2024 ОСОБА_1 через вебпортал електронний послуг ПФУ до Головного управління ПФУ в Херсонській області із заявою з проханням здійснити перерахунок мого щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2023 на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №12-23/146/2024 виданої Херсонським апеляційним судом від 23.12.2024 на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №420/9275/24 та сплатити суму заборгованості та оновлений розмір до 31.12.2024 року 2024 року у розмірі 64% від розміру суддівської винагороди згідно зазначеної довідки -236192 грн, а також, здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2022 на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №12-23/145/2024 виданої Херсонським апеляційним судом від 23.12.2024 на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №420/9275/24 та сплатити суму заборгованості та оновлений розмір до 30.12.2024 у розмірі 64% від розміру суддівської винагороди згідно зазначеної довідки -236192 грн.

Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області за результатами розгляду документів ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову в перерахунку від 26.12.2024 о/р 85 посилаючись як на підставу відмови на те, що відповідно до частини 4 статті 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 23.11.2022 № 2710-ІХ та Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-1Х, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн. Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на 2021-2024 рік не змінився.

Відділом перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за результатами розгляду заяви від 23.12.2024 №2337 прийнято аналогічне рішення від 27.12.2024 №85 яким відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового забезпечення, оскільки відповідно до частини 4 статті 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 23.11.2022 № 2710-ІХ та Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-1Х, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн. Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на 2021-2024 рік не змінився.

Аналогічне рішення прийнято і Головним управлінням ПФУ в Донецькій області від 31.12.2024 о/р НОМЕР_2 .

Крім того, представником позивача заявою (вхід. №ЕС/25227/25 від 19.03.2025) долучено відповідь Головного управління ПФУ в Херсонській області у формі листа від 09.01.2025 №2100-0305-8/858, в якому повідомили, що оскільки змін в розмірі складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2022 та з 01.01.2023 не відбулося, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії №85 від 26.12.2024, №85 від 27.12.2024 та №85 від 31.12.2024 відповідно.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Так, частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Визначені Конституцією України та Законом №1402-VIII гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їхнього статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний Суд України неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 01.12.2004 №19-рп/2004, від 11.10.2005 №8-рп/2005, від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 03.06.2013 №3-рп/2013, від 04.12.2018 №11-р/2018).

30.09.2016 набрали чинності зміни, внесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02.06.2016 №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким, зокрема, статтю 130 Основного Закону викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій».

Питання визначення розміру суддівської винагороди врегульовано статтею 135 Закону №1402-VIII (який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в його преамбулі), є законом про судоустрій в розумінні частини другої статті 130 Конституції України), пунктом 1 частини третьої якої визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Як встановлено судом, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 по справі №420/9275/24 Херсонським апеляційним судом 23.12.2024 виготовлено довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №12-23/145/2024 на ім`я ОСОБА_1 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2022 та 12-23/146/2024 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023.

Отримавши вищевказану довідку, позивач звернувся із відповідною заявою до територіального управління Пенсійного фонду України щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Водночас, приймаючи оскаржуване рішення №85 від 26.12.2024 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновлених довідок від 23.12.2024 №12-23/145/2024 та 12-23/146/2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області посилалось на те, що відповідно до частини 4 статті 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 23.11.2022 № 2710-ІХ та Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-1Х, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн. Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на 2021-2024 рік не змінився.

Аналогічні рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновлених довідок від 23.12.2024 №12-23/145/2024 та 12-23/146/2024 прийнято від 27.12.2024 №85 Головним управління ПФУ у Львівській області, а також від 31.12.2024 №85 Головним управлінням ПФУ в Донецькій області.

Суд враховує, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено на 1 січня календарного року.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень урегульовано Законом України від 15.07.1999 №966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон №966-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Зазначеною нормою Закону №966-XIV визначено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону №966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Слід зазначити, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». Вказаним законом судді не віднесені до окремої соціальної чи демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» разом із встановленням на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2484,00 грн.

Варто зазначити, що зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, а також в Закон №966-XIV щодо визначення розміру прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.

Водночас закони про Державний бюджет України фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону №1402-VIII.

Закон про Державний бюджет України не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про Держбюджет звертав увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007 та від 22.05.2008 №10-рп/2008.

Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги повинен братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Зазначена конституційна гарантія незалежності суддів не може зазнавати змін без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, тобто суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом №1402-VIII.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2022 (2481 грн.), на 01.01.2023 (2484 грн.) на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн) є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №240/44080/21, від 13.11.2024 у справі №200/1707/24.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Херсонського апеляційного суду від 23.12.2024 №12-23/145/2024 станом на 01.01.2022 та №12-23/146/2024 станом на 01.01.2023.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №85 від 26.12.2024 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.12.2024 №85 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято остаточне рішення за №85 від 31.12.2024 про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем через веб-портал до Пенсійного фонду подано три заяви від 23.12.2024 №2336, 2337, 2339 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які опрацьовані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та Головним управління Пенсійного фонду в Донецькій області.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості рішення від 26.12.2024 №85 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за результатами розгляду заяви позивача від 23.12.2024 за №2336 до якої долучено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 від 23.12.2024 №12-23/146/2024 виданої Херсонським апеляційним судом, суд зазначає, що як на підставу для відмови пенсійний орган посилався на частину 4 статті 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 23.11.2022 № 2710-ІХ та Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-1Х, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн. Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на 2021-2024 рік не змінився.

Рішенням від 27.12.2024 №85 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за результатами розгляду заяви позивача від 23.12.2024 за №2337 до якої долучено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 від 23.12.2024 №12-23/145/2024 виданої Херсонським апеляційним судом, також прийнято про відмову у здійсненні перерахунку посилаючись на частину 4 статті 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ, Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 23.11.2022 № 2710-ІХ та Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-1Х, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн. Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на 2021-2024 рік не змінився.

Пунктом 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 (далі - Порядок №3-1) передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що Законом України №1402-VIII закріплено той факт, що для визначення розміру суддівської винагороди має застосовуватися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, в даному випадку станом на 1 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року.

Більш того, суд враховує, що правові норми Порядку № 7-2 та Порядку № 22-1 не наділяють повноваженнями територіальні органи Пенсійного фонду України на ревізування складових довідки про розмір суддівської винагороди для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зазначене свідчить, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №85 від 26.12.2024 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №85 від 27.12.2024 щодо відмови у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського апеляційного суду від 23.12.2024 №12-23/145/2024 та №12-23/146/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому враховуючи, що Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за результатами розгляду заяви від 23.12.2024 №2339 до якої долучено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 від 23.12.2024 №12-23/145/2024 виданої Херсонським апеляційним судом прийнято рішення від 31.12.2024 №85 про відмову у здійсненні перерахунку, що за своїм змістом є аналогічними до вищезазначених, а отже також є протиправним та підлягає скасуванню.

Так, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує довічне грошове утримання суддів у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів».

З позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Прийняття рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, згідно з його заявою від 23.12.2024 №2336, 2337, 2339 доказами не підтверджено.

Зважаючи, що у заявлених спірних правовідносинах позивач звернувся із заявою до відповідача 1, за результатами розгляду його заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме відповідач 4 прийняв рішення від 26.12.2024 №85 про відмову у перерахунку пенсії з підстав, що не узгоджуються зі вказаними вище нормами, таке рішення безпосередньо порушує заявлене право на належний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, є протиправним і підлягає скасуванню внаслідок виходу судом за межі заявлених позовних вимог для виконання завдання адміністративного суду відповідно до ст.ст.2, 9 КАС України.

Повідомляючи листом від 09.01.2025 про результати розгляду поданих заяв щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідач 1 не допустив безпосереднього порушення заявленого права позивачки та діяв відповідно до вказаного вище Порядку щодо такого інформування.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Верховний суд у постанові від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23 зазначив, що у справі, яка розглядається суди встановили, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, рішенням якого позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо здійснення перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок про суддівську винагороду № 12-23/145/2024 та № 12-23/146/2024 виданої Херсонськім апеляційним судом 23.12.2024 має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про відмову у здійсненні перерахунку, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав позивача.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання провести позивачу, як судді у відставці, з 01.01.2022 та 01.01.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 64% від суддівської винагороди судді апеляційного суду то перерахунок ще не проведений та в матеріалах справи відсутні відомості що він буде проведений за іншим відсотком, чим будуть порушені права позивача тобто це є вимоги є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та витратами пов`язаними на правову допомогу.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині третій статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 16 КАС, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Так у позовній заяві представник позивача зазначав, що згідно детального розрахунку та акту виконаних робіт від 03.01.2025 року сторони погодили, що адвокатом надані Позивачу наступні послуги:

1. Надання консультації Замовнику щодо вимог закону, судової практики щодо права замовника на перерахунок станом на 01.01.2022 рік та 01.01.2023 рік 0.5 годин - 800 грн;

2. Підготовлення заяви до відповідача, про проведення перерахунку станом на 01.01.2022 рік та 01.01.2023 рік з наданням відповідних документів (заява Додаток №1за формою ПФУ, сканкопія оригіналу довідки про суддівську винагороду станом 01.01.2022 року згідно довідки №12-23/145/2024 від 23.12.2024 року та станом на 01.01.2023 рік згідно довідки №12-23/146/2024 від 23.12.2024 року, паспорт код та посвідчення судді у відставці, реквізити банку, електрона копія рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у справі №420/9275/24, сертифікат ЕЦП судді у відставці) згідно порядку ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року та практична допомога подання 23.12.2024 року через ВЕБ портал ПФУ (електронний кабінет Позивача номер звернення 2337 та 2336, 2339) - 3 години 3000 грн;

3. Підготовлення заяви до відповідача, про проведення перерахунку станом на 01.01.2022 рік та 01.01.2023 рік з наданням відповідних документів у паперовій формі (заява Додаток №1за формою ПФУ, оригінал довідки про суддівську винагороду станом 01.01.2022 року згідно довідки №12-23/145/2024 від 23.12.2024 року та станом на 01.01.2023 рік згідно довідки №12-23/146/2024 від 23.12.2024 року, паспорт код, реквізити банку, опис вкладення, рекомендоване повідомлення та подання через Укрпошту з описом та рекомендованим повідомленням, отримання на поштовому відділенні рекомендованого повідомлення з врахуванням витрат використання власного транспорту (з розрахунку -поїздка з адреси захисника 65088 м Одеса, 3-й провулок Тимірязєва 5-б 65088 м. Одеса Тополева в/зв`язку) до відділення та обратно - 300 грн. при отриманні та 200 грн. при відправлені пошти з відділення 65123, послуги пошти - 91 грн. усього 591 грн) - 3 години 3591 грн;

4. Проведення аналізу документів особової справи та пенсійної електронної справи щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання, аналіз рішення Відповідача про відмову та підготовка позовної заяви - 4 години - 3000 грн за годину - 12000 грн;

5. Сплату судового збору та подана заява до суду через електронний суд - 1 година -2000 грн;

6. Додатково сторона захисту у разі необхідності надає в суді першої інстанції -відповідь на відзив, додаткові пояснення тощо з розрахунку - 1 година на кожну юридичну (процесуальну дію) вартістю 2000 грн.

Враховуючи що у позові об`єднані дві вимоги, а за умовами договору гонорар складає -10000 грн за кожну вимогу Замовник 19.12.2024 року сплатив аванс в сумі 20000.00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат Кияшко О.О. надав наступні докази:

- ордер серії ВТ № 1055169;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №323;

- договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024;

- акт виконаних робіт від 03.01.2025;

- платіжну інструкцію №P24A07200 на суму 20000,00 грн.

Представник відповідача Головного управління ПФУ у Львівській області Вандзьо О.Б. у відзиві (від 03.02.2025 вхід. №ЕП/1784/25) висловили свої заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу вважаючи заявлений розмір витрат не співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період провадження в суді першої інстанції, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

У відзиві від 04.02.2025 (вхід. №ЕС/10627/25) представник відповідача Головного управління ПФУ в Херсонській області Гребнева Ю.К. також надали заперечення посилаючись, що витрати на правову допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим та мати розумну суму. З аналізу переліку наданих позивачу адвокатом послуг, вбачається невідповідність розміру гонорару з критеріями реальності адвокатський послуг, розумності їхнього розміру, у розумінні приписів частини 9 статті 139 КАС України та не є співмірними із складністю справи.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що склад та розмір судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, документи, що свідчать про оплату експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути спів розмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

01.02.2024 між адвокатом Кияшко Олександром Олександровичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Розділ 2 Договору визначає умови та порядок виконання договору, за яким Виконавець надає Замовнику адвокатські послуги в об`ємах та на умовах, передбачених даним договором. Пункт 2.6 зазначено, що завершення роботи по даному договору оформляється актом приймання виконаних робіт, що підписують повноважні представники сторін.

Розділ 3 пункту 3.1 Договору сторони досягли згоди, що Замовник сплачує Виконавцю аванс у грошовій сумі 3000.00 (три тисячі) згідно окремим додатком за підготовку запитів, подання відповідних позовів та скарг прийняття участі у судових процесах судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судовому процесі суду першої інстанції. Подання запитів до відповідних служб, з метою отримання доказів. Аванс сплачується на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання даного Договору за наявності фінансової можливості.

Пункт 3.3. сторони досягли згоди, що Замовник сплачує Виконавцю гонорар у сумі 10000,00 грн. (десять тисяч) за виконання умов передбачених у п. 3.1. договору у разі задоволення позовних вимог або у разі укладання мирової угоди (відмови від позову) у суді першої інстанції та за участь у суді апеляційної інстанції, сума авансу входить в суму гонорару.

Крім того, адвокатом надано платіжну інструкцію №P24A07200 на суму 20000,00 грн.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу позивача на те, що понесені ним судові витрати повинні бути не лише фактично сплаченими та неминучими, а і обґрунтованими, тобто не завищеними та співмірними з критерієм складності справи.

Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, яка вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.04.2023 року у справі №540/707/20.

Суд зазначає, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17, від 24.10.2019 у справі №820/4280/17, від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18, у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №520/6161/19.

Таким чином враховуючи, що рішення у справі ухвалене на користь ОСОБА_1 , нескладність справи, наявність визначеної судової практики, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та кількість підготовлених і поданих представником позивача заяв до суду (позовна заява), їх складність та об`ємність, витрачений час суд вважає, що сума витрат у розмірі 20 000 грн є завищеною.

Відтак, на засадах співмірності та справедливості на користь позивача підлягає стягненню 3000,00 грн понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Кияшко Олександра Олександровича.

Вказані висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією ID: №4265-6593-8623-1042 від 03.01.2025 на суму 968,96 грн, квитанцією ID: №1532-6317-8222-7366 від 03.01.2025 на суму 968,96 грн та квитанцією ID: №8411-2449-0744-5705 від 03.01.2025 на суму 968,96 грн.

У силу приписів статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

При цьому, 2906,88 грн судового збору підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Керуючись статтями 9, 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.12.2024 №85 про відмову у проведення перерахунку з 01.01.2022 згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/145/2024 від 23.12.2024, виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі 420/9572/24.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 27.12.2024 № 85 про відмову у проведення перерахунку з 01.01.2022 згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/145/2024 від 23.12.2024, виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі 420/9572/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового судді у відставці з 01.01.2022, згідно довідки про суддівську винагороду № 12-23/145/2024 виданої Херсонськім апеляційним судом 23.12.2024 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/9275/24 від 22.11.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області від 26.12.2024 №85 про відмову у проведення перерахунку з 01.01.2023 згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/146/2024 від 23.12.2024, виданої Херсонським апеляційним судом на підстави рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі 420/9572/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового судді у відставці з 01.01.2023, згідно довідки про суддівську винагороду № 12-23/146/2024 виданої Херсонськім апеляційним судом 23.12.2024 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/9275/24 від 22.11.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 );

Відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (49008, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 106, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА