Справа № 493/388/25
Суддя: Волошин І. С.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/388/25
Провадження № 2-а/493/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Волошина І.С.

секретаря судового засідання Доскоч А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 року представник позивача Ліпецька В.В. від імені позивача ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.10.2024 року ОСОБА_1 у супроводі працівника поліції прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де повідомив працівника відділу що він є багатодітним батьком та має відстрочку за сімейними обставинами до 09.11.2024 року на підставі п. 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В березні 2025 року він виявив, що його рахунок в банку було заблоковано, у зв`язку з чим він звернувся за правовою допомогою до адвоката. Із листа відповіді на адвокатський запит 07.03.2025 року він дізнався що 19.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 було винесено постану № 17634 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000грн. за те, що він не уточнив у встановлений законом строк персональних даних.

Позивач зазначає, що йому не було відомо про винесення 19.10.2024 року відносно нього вищезазначеної постанови. Протоколу про адміністративне правопорушення йому не було надано, а також не повідомлено про його складення. Відповідно, про час, дату розгляду справи про адміністративне правопорушення він не знав. Тим самим, позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду даної постанови. Отже, такими діями при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього порушено вимоги ст. ст. 268, 245, 249, 279 КУпАП, оскільки відповідачем винесена оскаржувана постанова без його повідомлення та за його відсутності .

Також, позивач зазначає, що при прийнятті постанови відповідачем не враховано положення примітки до ст.210 КУпАП, згідно якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Відповідачем в постанові не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії, а також і те, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Крім того зазначає, що 22.11.1991 року ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача взято на військовий облік військовозобов`язаних. З 25.10.1999 року по теперішній час позивач зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, з 25.10.1999 року і по теперішній час у нього не змінилось жодних облікових даних, які потребували повідомлення відповідачу. Також, позивач 22.05.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 був направлений на ВЛК, та один раз на три місяці звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою на відстрочку за сімейними обставинами, яка у нього діяла до 09.11.2024 року, тобто в той час, коли відносно нього було винесено оскаржувану постанову.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати постанову № 17634 від 19 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та представник позивача в судові засідання не з`явилися, але у позовній заяві представник позивача просив суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, про що свідчить квитанція № 2888979 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЕСІТС 11.03.2025 року о 13:11 год.

Ухвалою судді від 11.03.2025 року позивачу поновлено процесуальний строк для звернення до суду та відкрито провадження у справі. Встановлено відповідачу строк до 20.03.2025 року для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 12.03.2025 року о 13:15год, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч.1 ст.205 КАС України не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Суд, переглянувши справу за наявними у ній доказами у їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 було винесено постану № 17634 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 у будь-який із передбачених законом способів, у встановлений законом строк 60 днів, в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року включно, безпідставно не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим порушив вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Поважних причин не уточнення у встановлений Законом строк персональних даних ОСОБА_1 не вказав, а тому на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн.

Із доданої позивачем до позовної заяви копії даної постанови вбачається, що йому така не була відповідачем вручена в день її винесення, про що свідчить відсутність його підпису про її отримання чи відомості про відмову її отримання.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ст.65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Ст.210-1 ч.3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст.210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 року у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17, від 06.02.2020 року у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки: «………закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення…….».

З огляду на матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що оскаржувана постанова була винесена без повідомлення позивача. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі позивача.

Відповідачем доказів на спростування зазначених обставин не надано, не подано відзиву на позовну заяву, що вказує на те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Таким чином, з наявних у справі матеріалів судом встановлено, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів ч.1 ст.268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі № 591/2794/17 та від 21.05.2020 року у справі № 286/4145/15-а дійшов наступного висновку: «………факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу….».

Отже, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм ч.1 ст.268 КУпАП, що у свою чергу виключало можливість розгляду справи.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Як свідчать обставини справи, відносно ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в якій зазначено, що правопорушник не вказав поважних причин не уточнення у встановлений Законом строк персональних даних. Тобто ОСОБА_1 у будь-який із передбачених законом способів, у встановлений законом строк 60 днів, в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року включно, безпідставно не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим порушив вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Проте, можливість щодо отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи існує, а тому застосування у такому випадку заходів відповідальності є грубим порушенням законодавства України, що прямо визначено у примітці до ст.210 КУпАП.

З копії військово-облікового документу № 6 вбачається, що позивача 22.11.1991 року взято на військовий облік військовозобов`язаних першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того наявне рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 №8/602 від 22.05.2024 року, яким позивача визнано придатним до військової служби та йому надано відстрочку на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 09.11.2024року.

В той час, як дані щодо місця проживання позивача є в реєстрі територіальної громади, що підтверджено витягом від 05.03.2025 року з реєстру територіальної громади, копія якого наявна в матеріалах справи. Даних щодо зміни позивачем вказаного місця проживання, а саме АДРЕСА_1 з 25.10.1999 року немає, а отже й необхідності подання повідомлення про уточнення місця проживання немає, а що стосується інших персональних даних, які позивач змінив і при цьому мав обов`язок їх уточнити у постанові не конкретизовано.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не взято до уваги, що позивач 22.05.2024 року (що припадає на період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) проходив військово-лікарську комісію та особисто з`являвся в ІНФОРМАЦІЯ_8 , де проходив військово-лікарську комісію, під час якої уточнювалися дані про адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані позивача.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги обов`язок відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що розгляд начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів ч.1 ст.268 КУпАП виключало можливість розгляду даної справи та є самостійною, безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності, тому вважає, що позовні вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню, шляхом скасування постанови, а провадження у справі слід закрити.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 484,48 грн., про що свідчить платіжна інструкція №0.0..1 від 11.03.2025 року. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.90, 139, 269, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову № 17634 від 19.10.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00грн., а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 21.03.2025 року.

СУДДЯ