Справа № 320/41767/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м.Київ № 320/41767/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.І.,

представника позивача не з`явився ,

представника відповідача Лукашенко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Логістик» до Головного управління ДПС у м. Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Логістик» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 07.08.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність та необґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки ним не було порушено норм податкового обліку та правильність відображення у бухгалтерському обліку усіх витрат та податку на прибуток.

Згідно з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 26.11.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 26.02.2024 суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Вступна та резолютивна частини рішення проголошено 10.03.2025.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що оскаржувані рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у відповідному акті перевірки та наданому суду відзиві на позовну заяву. Зазначав, що надані до суду документи, зокрема акти списання товарів (дизельного палива) на суми, які відповідають вартості придбаних транспортних засобів, під час проведення перевірки не надавалися, правом на подання заперечень на акт перевірки позивач не скористався.

Розглянувши подані представниками сторін документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Оріон-Логістик» від 31.05.2024 №3827-п проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 31.03.2024, валютного за період з 01.01.2018 по 31.03.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.03.2024 та іншого законодавства за відповідний період.

17.07.2024 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Оріон-Логістик» №89699/Ж5/26-15-07-01-05-20/38483506, в якому встановлено порушення:

- підпункту 14.1.36 статті 14, підпункту 14.1.54, підпункту 14.1.56 статті 14, пункту 36.1 статті 36, підпункту 44.4, підпункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 868 933,00 грн., а саме: 2023 рік 1 579 865,00 грн.; 1 квартал 2024 року 289 068,00 грн.;

- підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2 та підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 56 209,02 грн. в тому числі за: 2018 рік 613,66 грн., 2020 рік 2767,17 грн., 2021 рік 2789,88 грн., 2022 рік 49 539,29 грн., 2023 рік 499,02 грн.;

- підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати до бюджету військового збору за серпень 2018 року-січень 2024 року у сумі 4 989,83 грн. та не сплати за лютий 2024 року у розмірі 3, 47 грн.;

- пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску за липень 2018 року.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС в м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 07.08.2024 року №1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на 2 336 166,25 грн., з них основний платіж у розмірі 1 868 933,00 грн. та штрафні санкцій у розмірі 467 233,25 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушують законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходив із такого.

Відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В силу приписів пункту 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Таким чином, «господарська діяльність» у розумінні пп. 14.1.36 ПК України - це діяльність, що: пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг; та спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи або через посередників.

Відповідно до статті 14.1.138 ПК України: основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 20000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 20000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Інструкція про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186 (надалі - Інструкція № 291), встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства).

Згідно із визначенням, наведеним у пункті 4 П(С)БО 7 Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Відповідно до пункту 7 П(С)БО 7 «Основні засоби» зарахування на баланс основних засобів (далі ОЗ) у бухгалтерському обліку здійснюється за первісною вартістю.

До складу первісної вартості об`єкта ОЗ включають (пункту 8 П(С)БО 7):

- суми, що сплачуються постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без урахування непрямих податків);

- реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються у зв`язку з придбанням (отриманням) прав на об`єкт ОЗ;

- суми ввізного мита;

- суми непрямих податків у зв`язку з придбанням (створенням) ОЗ (якщо вони не відшкодовуються платнику);

- витрати зі страхування ризиків доставки ОЗ;

- витрати на транспортування, установку, монтаж, налагодження 03;

- інші витрати, безпосередньо пов`язані з доведенням ОЗ до стану, в якому вони придатні для використання в запланованих цілях.

Усі витрати, пов`язані з придбанням автомобіля, повинні обліковуватися на субрахунку 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів».

Автомобіль який став придатним до використання, його зараховують до складу основних засобів на рахунок 105 «Транспортні засоби». Процедуру зарахування здійснює комісія, призначена керівником підприємства, що оформляється актом приймання - передачі (внутрішнього переміщення) ОЗ (типова форма №03-1). В акті, як правило, зазначають метод амортизації автомобіля, строк його корисного використання, ліквідаційну вартість. Акт затверджується керівником підприємства і передається в бухгалтерію для відображення господарської операції в бухгалтерському обліку. Фактично акт виконує в тому числі функції розпорядчого документа (пункту 23 ПБО 7 «Основні засоби»).

На підставі акта в бухгалтерському обліку відображається операція Дт 105 «Транспортні засоби» Кт 152. З місяця, що настає за місяцем, у якому об`єкт ОЗ став придатним для корисного використання (автомобіль введено в експлуатацію зараховано до складу ОЗ), починається нарахування амортизації (пункту 29 ПБО 7 «Основні засоби»).

Операція з придбання автомобілів окремо в податковому обліку не відображається на відміну від нарахованої амортизації, що належить до податкових різниць відповідно до статті 138 Податкового кодексу. Тому підприємство в податкових різницях, повинно виконувати вимоги вищезазначеної статті:

- на суму нарахованої в бухгалтерському обліку амортизації фінансовий результат до оподаткування збільшувати;

- на суму амортизації, розрахованої відповідно до норм пункту 138.3 статті 138 Кодексу, фінансовий результат до оподаткування зменшувати.

Як свідчать обставини справи протягом перевіряємого періоду позивачем було придбано основні засоби, про що свідчить: Договір купівлі - продажу № АП 2023-06 від 26.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Агротраксервіс» (продавець) в особі директора Гайворонського P.O., який діє на підставі статуту та ТОВ «Оріон-Логістик» (покупець) в особі директора ОСОБА_1 з іншої сторони.

Предмет договору: продавець зобов`язаний передати у власність покупцю: тягач сідельний MAN TGХ 18.440 4X2 BL SA, Акт приймання - передачі від 27.02.2023 року, тягач сідельний MAN TGX 18.440 4X2 BL SA; Видаткова накладна № 4 від 27.02.2023 на суму 3 350 490,0 грн. (без ПДВ); Акт приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (№ ОЗ -1) № ОЛ000000003 від 31.03.2023, автомобіль: тягач сідельний MAN TGX 18.440 4X2 BL SA, балансова вартість - 3 350 490,43 грн.

Відповідно до бухгалтерських регістрів, бухгалтерського рахунку 105 «Транспортні засоби», оприбуткований тягач сідельний MAN TGX 18.440 4X2 BL SA на баланс підприємства - 31.03.2023 року.

Відповідно до рахунку 13 «Амортизація» протягом 2023 року на тягач сідельний MAN TGX 18.440 4Х 2 BL SA було нараховано амортизаційні відрахування.

В ході перевірки встановлено, що 31.03.2023 року в картці бухгалтерського рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» була проведена операція по придбанню тягача сідельного МАN TGX 18.440 4X2 BL SA у розмірі 3 350 490,0 грн., що призвело до завищення собівартості реалізованих робіт і послуг у розмірі 3 350 490,00 грн.

Договір купівлі - продажу № від 20.04.2023 року, укладеного між СП у формі ТОВ «Автомобільний дім Україна Марседес БЕНЦ» (продавець) в особі заступника директора з продажу автомобілів ОСОБА_2 , який діє на підставі статуту та ТОВ «Оріон - Логістик» (покупець) в особі директора ОСОБА_1 з іншої сторони.

Предмет договору: продавець зобов`язаний передати у власність покупцю: Mercedes - Benz GLE 300d 4MАТІС, видаткова накладна № від 27.04.2023 на суму 2 734 510,13 грн. (без ПДВ ), акт приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (№ 03 -1) № ОЛ000000004 від 30.04.2023, автомобіль: Mercedes - Benz GLE 300d 4MATIC, балансова вартість - 2 871 235,64 грн.

Відповідно до бухгалтерських регістрів, бухгалтерського рахунку 105 «Транспортні засоби», оприбуткований автомобіль Mercedes-Benz GLE 300d 4МАТІС на баланс підприємства - 30.04 2023 року.

Відповідно до рахунку 13 «Амортизація» протягом 2023 року на автомобіль Mercedes - Benz GLE 300d 4MATIC було нараховано амортизаційні відрахування.

В ході перевірки встановлено, що 30.04.2023 року в картці бухгалтерського рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» була проведена операція по придбанню автомобіля Mersedes Benz GLE 300d 4MATIC у розмірі 2 871 235,64 грн., що призвело до завищення собівартості реалізованих робіт і послуг у розмірі 2 871 235,64 грн.

Договір купівлі - продажу № 0851-23А від 07.03.2023 року, укладеного між ПП «Престиж Автомоторс» (продавець) в особі директора ОСОБА_3 , який діє на підставі статуту та ТОВ «Оріон - Логістик» (покупець) в особі директора ОСОБА_1 з іншої сторони.

Предмет договору: продавець зобов`язаний передати у власність покупцю: Porsch Macan T, Додаткова угода № 1 від 15.05.2023, продавець передав покупцю автомобіль: Porsch Macan T, Акт приймання-передачі від 17.05.2023 на суму 2 443 619,0 грн. (без ПДВ), Акт приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (№ ОЗ-1) №ОЛ000000005 від 31.05.2023, автомобіль: Porsche Macan N, балансова вартість - 2 555 300,10 грн.

Відповідно до бухгалтерських регістрів, бухгалтерського рахунку 105 «Транспортні засоби», оприбуткований автомобіль Porsch Macan T на баланс підприємства - 31.05.2023 року.

Відповідно до рахунку 13 «Амортизація» протягом 2023 року на автомобіль: Porsch Macan T було нараховано амортизаційні відрахування.

В ході перевірки встановлено, що 31.05.2023 року в картці бухгалтерського рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» була проведена операція по придбанню автомобіля Porsche Macan T у розмірі 2 555 300,0 грн., що призвело до завищення собівартості реалізованих робіт і послуг у розмірі 2 555 300,00 грн.

Договір купівлі - продажу № 1455/08/23 від 24.08.2023 року, укладеного між ТОВ «Саміт Моторз Україна» (продавець) в особі директора Головко О.С.., який діє на підставі статуту та ТОВ «Оріон - Логістик» (покупець) в особі директора ОСОБА_1 з іншої сторони.

Предмет договору: продавець зобов`язаний передати у власність покупцю: Toyota RAV4 HYBRID, додаткова угода від 14.03.2024 року, продавець передав покупцю автомобіль: Toyota RАV4 HYBRID, видаткова накладна № СР00-068258 від 20.03.2024 на суму 1 266 401,50 грн. (без ПДВ), акт приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (№ ОЗ -1) № ОЛ000000003 від 31.03.2024, автомобіль: Toyota RAV4 HYBRID, балансова вартість - 1 329 721,58 грн.

Відповідно до бухгалтерських регістрів, бухгалтерського рахунку 105 «Транспортні засоби», оприбуткований автомобіль Toyota RAV4 HYBRID на баланс підприємства - 31.03.2024 року.

Відповідно до рахунку 13 «Амортизація» протягом 1 кварталу 2024 року на автомобіль: Toyota RАW4 HYBRID було нараховано амортизаційні відрахування.

В ході перевірки встановлено, що 31.03.2024 року в картці бухгалтерського рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» була проведена операція по придбанню автомобіля Toyota RAV4 HYBRID у розмірі 1 329 721,58 грн., що призвело до завищення собівартості реалізованих робіт і послуг у розмірі 1 329 721,58 грн.

В ході перевірки встановлено, що підприємство в складі витрат у 2023 та в 1 кварталі 2024 році відобразило операцію по придбанню основних засобів (автомобілів) на суму 10 106 748,0 грн.

Оскільки, відповідно до даних Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва та Декларації з податку на прибуток підприємств за 2023 рік та 1 квартал 2024 року, підприємством витрати на придбання основних засобів були віднесені до складу витрат, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування у розмірі 10 106 748,0 грн., а саме:

за 2023 рік в рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» у загальній сумі 8 777 026,0 грн. без ПДВ;

за 1 квартал 2024 року в рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» у загальній сумі 1 329 722,0 грн. без ПДВ.

В ході перевірки, підприємством надано акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) (форма № ОЗ-1) основних засобів автомобілів: тягач сідельний MAN TGX 18.440 4X2 BL SA, Mercedes-Benz GLE 300d 4MATIC, Porsch Macan T, Toyota RAV4 HYBRID в яких зазначено дати введення їх в експлуатацію.

Суд погоджується із доводами контролюючого органу про порушення позивачем правил введення бухгалтерського обліку, а саме внесенням витрат на придбання основних засобів (автомобілів) до бухгалтерського рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг», з огляду на таке.

Так, рахунки класу «Витрати діяльності» застосовуються для узагальнення інформації про витрати операційної, інвестиційної, фінансової та іншої діяльності підприємства. Основні вимоги до визнання, складу та оцінки витрат викладені в Національному положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 16 «Витрати».

За дебетом рахунків цього класу відображаються суми витрат, за кредитом списання суми витрат у кінці звітного року або щомісяця на рахунок 79 «Фінансові результати».

Рахунок 90 «Собівартість реалізації» призначено для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За дебетом рахунку 90 «Собівартість реалізації» відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 «Фінансові результати». За дебетом цього рахунку підприємства, які здійснюють діяльність з випуску та проведення лотерей на території України, відображають створення (формування) забезпечення призового фонду (резерву виплат) і резерву, що покриває суму джек-поту, не забезпечену сплатою участі у лотереї.

Адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати не включаються до складу виробничої собівартості готової та реалізованої продукції, а тому інформація про такі витрати узагальнюється на рахунках обліку витрат звітного періоду 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші витрати операційної діяльності».

Рахунок 90 «Собівартість реалізації» має такі субрахунки:

901 «Собівартість реалізованої готової продукції»

902 «Собівартість реалізованих товарів»

903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг»

904 «Страхові виплати»

На субрахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» ведеться облік виробничої собівартості реалізованої готової продукції.

На субрахунку 902 «Собівартість реалізованих товарів» відображається собівартість реалізованих товарів, яка визначається Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

На субрахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» ведеться облік собівартості реалізованих за звітний період робіт і послуг.

На субрахунку 904 «Страхові виплати» підприємства, які є страховиками відповідно до Закону України «Про страхування», узагальнюють інформацію про страхові суми і страхові відшкодування за умовами договору страхування (перестрахування) при настанні страхового випадку.

Так, позивачем на субрахунку 903 за 2023 рік та 2024 рік зазначено списання датою за 31.03.2023 на суму 3 350 490,43 грн. (субрахунок 281), за 30.04.2023 на суму 2 871 235,64 грн. (субрахунок 281), за 31.05.2023 на суму 2 555 300,10 грн. (субрахунок 281), за 31.03.2024 на суму 1 329 721,58 грн. (субрахунок 281).

Суд враховує, що вказані суми повністю відповідають вартості придбаних автомобілів за договорами купівлі-продажу та датам їх придбання.

Крім того, судом було викликано в якості свідка ревізора-інспектора, що проводила перевірку, яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання або відмову від давання показань.

Так, свідком ревізором-інспектором ОСОБА_4 повідомлено суду, що під час проведення перевірки нею було досліджено субрахунки 903 за 2023 рік та перший квартал 2024 року, відповідно до яких в графі списання за датами 31.03.2023 на суму 3 350 490,43 грн. (субрахунок 281), за 30.04.2023 на суму 2 871 235,64 грн. (субрахунок 281), за 31.05.2023 на суму 2 555 300,10 грн. (субрахунок 281), за 31.03.2024 на суму 1 329 721,58 грн. (субрахунок 281) містилася інформація про списання витрат саме на придбання автомобілів за вказаними договорами купівлі-продажу. Зазначила, що акти списання дизельного пального на аналогічні суми під час перевірки не надавалися. Звернула увагу під час ознайомлення з рахунком 903 (Т. 1, а.с.79), долученого до позовної заяви, що підприємство позивача списувало дизельне пальне в інші дати у сумах, значно менших, ніж у спірні періоди.

При цьому, представник позивача обставинну щодо внесення змін до бухгалтерського обліку після проведення перевірки обґрунтованих пояснень не надала, а лише зазначив, що бухгалтер звільнився.

Також, суд враховує, що відповідно до субрахунку 903 за вказані періоди списання всього іншого палива на підприємстві здійснюється із проводкою субрахунку 203, і лише проводки по списанню витрат на вказані автомобілі відображається за проводкою субрахунку 281.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, затверджено Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій.

Ця Інструкція встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства). Ведення позабалансових рахунків здійснюється за простою системою (без застосування методу подвійного запису).

План рахунків бухгалтерського обліку є переліком рахунків і схем реєстрації та групування на них фактів фінансово-господарської діяльності (кореспонденція рахунків) у бухгалтерському обліку. У ньому за десятковою системою наведені коди (номери) й найменування синтетичних рахунків (рахунків першого порядку) й субрахунків (рахунків другого порядку). Першою цифрою коду визначено клас рахунків, другою - номер синтетичного рахунку, третьою - номер субрахунку. Контирування документів первинного обліку, ведення регістрів бухгалтерського обліку здійснюється із застосуванням, щонайменше, коду класу й коду синтетичного рахунку.

Субрахунки використовуються підприємствами, виходячи з потреб управління, контролю, аналізу й звітності та можуть ними доповнюватися введенням нових субрахунків (рахунків другого, третього порядків) із збереженням кодів (номерів) субрахунків цього Плану рахунків. Порядок ведення аналітичного обліку та кореспонденції рахунків, що не наведена в Інструкції, встановлюється підприємством, виходячи з норм цієї Інструкції, національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку та управлінських потреб.

Інструкція із застосування Плану рахунків спрямована на забезпечення єдності відображення однорідних за змістом господарських операцій на відповідних синтетичних рахунках і субрахунках. В Інструкції наведена коротка характеристика і призначення синтетичних рахунків і субрахунків, типова схема реєстрації та групування інформації про господарські операції (кореспонденція рахунків першого порядку).

Рахунки класів 0-7 є обов`язковими для всіх підприємств.

Рахунки класу 9 «Витрати діяльності» ведуться всіма підприємствами з відкриттям за власним рішенням рахунків класу 8 «Витрати за елементами».

Так, рахунок 20 «Виробничі запаси» призначено для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству запасів сировини і матеріалів (у тому числі сировина й матеріали, які є в дорозі та в переробці), будівельних матеріалів, запасних частин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва.

За дебетом рахунку 20 «Виробничі запаси» відображаються надходження запасів на підприємство, їх дооцінка, за кредитом - витрачання на виробництво (експлуатацію, будівництво), переробку, відпуск (передачу) на сторону, уцінка тощо.

Так, на субрахунку 203 «Паливо» (нафтопродукти, тверде паливо, мастильні матеріали) обліковуються наявність та рух палива, що придбається чи заготовляється для технологічних потреб виробництва, експлуатації транспортних засобів, а також для вироблення енергії та опалення будівель. Тут також обліковуються оплачені талони на нафтопродукти і газ.

Якщо деякі види палива використовують одночасно і як матеріали, і як паливо, то їх можна обліковувати на субрахунку 201 «Матеріали» і на субрахунку 203 «Паливо» - за ознакою переважності використання на цьому підприємстві.

Якщо на підприємстві для технологічних та експлуатаційних потреб, для вироблення енергії та опалення будівель створюються запаси газу (у газосховищах), то їх облік ведеться на субрахунку 203.

В свою чергу на рахунку 28 «Товари» ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу. Цей рахунок використовують в основному збутові, торгові та заготівельні підприємства і організації, а також підприємства громадського харчування.

На промислових та інших виробничих підприємствах рахунок 28 «Товари» застосовується для обліку будь-яких виробів матеріалів, продуктів, які спеціально придбані для продажу, або тоді, коли вартість матеріальних цінностей, що придбані для комплектування на промислових підприємствах, не включається до собівартості готової продукції, що виробляється на цьому підприємстві, а підлягає відшкодуванню покупцями окремо.

Постачальницькі, збутові, торгові підприємства та організації на рахунку 28 «Товари» ведуть облік також покупної тари і тари власного виробництва, крім інвентарної тари, що служить для виробничих чи господарських потреб і облік якої ведеться на рахунку 11 «Інші необоротні матеріальні активи» чи 20 «Виробничі запаси».

На субрахунках 281-284 за дебетом відображається збільшення товарів та їх вартості, за кредитом - зменшення.

На субрахунку 281 «Товари на складі» ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових та розподільчих базах, складах, овочесховищах, морозильниках тощо.

При цьому, рахунок 10 «Основні засоби» призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух власних або отриманих на умовах фінансової оренди об`єктів і орендованих єдиних (цілісних) майнових комплексів, які віднесені до складу основних засобів, а також об`єктів інвестиційної нерухомості.

До основних засобів належать матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів і послуг, виконання робіт, надання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби визначені в Національному положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби».

За дебетом рахунку 10 «Основні засоби» відображається надходження (придбаних, створених, безоплатно отриманих) основних засобів на баланс підприємства, які обліковуються за первісною вартістю, сума витрат, яка пов`язана з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта; сума дооцінки вартості об`єкта основних засобів, за кредитом - вибуття основних засобів внаслідок продажу, безоплатної передачі або невідповідності критеріям визнання активом, а також у разі часткової ліквідації об`єкта основних засобів, сума уцінки основних засобів. За дебетом рахунку 10 «Основні засоби» також відображається сума створеного забезпечення, зокрема на передбачену законодавством рекультивацію порушених земель.

Рахунок 10 «Основні засоби» має такі субрахунки:

100 «Інвестиційна нерухомість»

101 «Земельні ділянки»

102 «Капітальні витрати на поліпшення земель»

103 «Будинки та споруди»

104 «Машини та обладнання»

105 «Транспортні засоби»

106 «Інструменти, прилади та інвентар»

107 «Тварини»

108 «Багаторічні насадження та плодоносні рослини»

Тобто, саме на субрахунку 105 «Транспортні засоби» ведеться облік транспортних засобів, інструментів.

Отже, позивачем неправомірно та з порушенням правил ведення бухгалтерського обліку, а саме діючих норм ПСБО проведена операція по придбанню тягача сідельного MAN TGX 18.440 4Х2 BL SA у розмірі 3 350 490,0 грн в картці бухгалтерського рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг».

Так, як вже зазначалось усі витрати, пов`язані з придбанням автомобіля, повинні обліковуватися на субрахунку 152 «Придбання (виготовлення) основних засобів».

Автомобіль який став придатним до використання, його зараховують до складу основних засобів на рахунок 105 «Транспортні засоби». Процедуру зарахування здійснює комісія, призначена керівником підприємства, що оформляється актом приймання- передачі (внутрішнього переміщення) ОЗ (типова форма №03-1). В акті, як правило, зазначають метод амортизації автомобіля, строк його корисного використання, ліквідаційну вартість. Акт затверджується керівником підприємства і передається в бухгалтерію для відображення господарської операції в бухгалтерському обліку. Фактично акт виконує в тому числі функції розпорядчого документа (п. 23 ПБО 7 «Основні засоби»).

На підставі акта в бухгалтерському обліку відображається операція Дт 105 «Транспортні засобі» Кт 152. З місяця, що настає за місяцем, у якому об`єкт ОЗ став придатним для корисного використання (автомобіль введено в експлуатацію - зараховано до складу ОЗ), починається нарахування амортизації (пункт 29 ПБО 7 «Основні засоби»).

Аналогічна суть порушення правил бухгалтерського обліку мала місце і при укладанні позивачем договорів щодо купівлі - продажу № від 20.04.2023 року, Mersedes-Benz GLE 300d 4МАТІС, Договір купівлі - продажу № 0851-23А від 07.03.2023 року, Porsche Macan T, договору купівлі - продажу №1455/08/23 від 24.08.2023 року, Toyota RAV4 HYBRID.

При цьому суд враховує, що операція з придбання автомобілів окремо в податковому обліку не відображається на відміну від нарахованої амортизації, що належить до податкових різниць відповідно до статті 138 Податкового кодексу України.

Отже, суд вважає обґрунтованими висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки, в ході яких встановлено, що підприємство в складі витрат у 2023 та в 1 кварталі 2024 році відобразило операцію по придбанню основних засобів (автомобілів) на суму 10 106 748,00 грн., що призвело до призвело до заниження фінансового результату до оподаткування а самe:

- за 2023 рік в рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» у загальній сумі 8 777 026,0 грн. без ПДВ;

- за 1 квартал 2024 року в рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» у загальній сумі 1 329 722,0 грн. без ПДВ.

Щодо порушень які виникли при формуванні позивачем витратної частини із списання автомобілі них запчастин суд враховує наступне.

Так, перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту14.1.36 статті 14, підпункту 14.1.54, підпункту 14.1.55, підпункту 14.1.56 статті 14, пункту 36.1 статті 36, підпункту 44.4, підпункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено фінансовий результат до оподаткування у сумі 276 209,00 грн.

Так, рахунок 20 «Виробничі запаси» призначено для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству запасів сировини і матеріалів (у тому числі сировина й матеріали, які є в дорозі та в переробці), будівельних матеріалів, запасних частин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва.

За дебетом рахунку 20 «Виробничі запаси» відображаються надходження запасів на підприємство, їх дооцінка, за кредитом - витрачання на виробництво (експлуатацію, будівництво), переробку, відпуск (передачу) на сторону, уцінка тощо.

Рахунок 20 має такі субрахунки:

201 «Сировина й матеріали»

202 «Купівельні напівфабрикати та комплектуючі вироби»

203 «Паливо»

204 «Тара й тарні матеріали»

205 «Будівельні матеріали»

206 «Матеріали, передані в переробку»

207 «Запасні частини»

208 «Матеріали сільськогосподарського призначення»

209 «Інші матеріали»

На субрахунку 207 «Запасні частини» ведеться облік придбаних чи виготовлених запасних частин, готових деталей, вузлів, агрегатів, які використовуються для проведення ремонтів, заміни зношених частин машин, обладнання, транспортних засобів, інструменту, а також автомобільних шин у запасі та обороті. На цьому ж субрахунку ведеться облік обмінного фонду повнокомплектних машин, устаткування, двигунів, вузлів, агрегатів, що створюються в ремонтних підрозділах підприємств, на ремонтних підприємствах.

За дебетом субрахунку відображаються залишок і надходження, за кредитом - витрачання, реалізація та інше вибуття запасних частин.

Автомобільні шини, що є на колесах та в запасі при автомобілі, які враховані в ціні автомобіля та включені в його інвентарну вартість, обліковуються у складі основних засобів.

Аналітичний облік запасних частин ведеться за місцями зберігання та однорідними групами (механічна група, електрична група тощо). Аналітичний облік машин, обладнання, двигунів, вузлів та агрегатів обмінного фонду ведеться за групами: придатні до експлуатації (нові та відновлені); що підлягають відновленню (на складі); що є в ремонті.

В ході перевірки встановлено, що відповідно до аналізу бухгалтерського рахунку 207 «Запасі частини» в 1 кварталі 2024 року підприємством було списано до складу витрат автомобільні запчастини на суму 1 375 570,78 грн.

До перевірки за 1 квартал 2024 році, підприємством було надано наступні первинні документи щодо списання автомобільних запчастин на суму 1 099 362,00 грн, про що свідчать наступні первинні документи:

- акт списання №ОЛ000000017 від 31.03.2024 року на суму 12 587,97 грн;

- акт списання №ОЛ000000005 від 31.03.2024 року, на суму 966 659,17 грн;

- акт списання №ОЛ000000006 від 31.03.2024 року на суму 120 114,86 грн.

Проте, в ході перевірки підприємством не було надано за 1 квартал 2024 року актів списання автомобільних запчастин на суму 276 209,0 грн.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що списання запасних частин на суму 276 208,78 грн. було здійснено на підставі актів виконаних робіт від 27.03.2024 №KYB_URT - №ЗН-0756 та від 27.03.2024 №KYB_URT - №ЗН-0463, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 ПК України «Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку фінансової звітності інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів (стаття 67 Господарського кодексу України).

Згідно із статтею 180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

У разі якщо предметом договору передбачено, що установа придбаває запасні частини у організації виконавця робіт, то потрібно спочатку оприбуткувати запасні частини і видати їх для монтажу на підставі накладної (вимоги) (форма № З-3), затвердженої наказом Державного казначейства України від 18.12.2000 № 130 (далі наказ № 130).

Тобто, установа повинна, відповідно до вимог Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 № 333, сплатити окремо за запасні частини за кодом економічної класифікації видатків 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» та послуги з монтажу за кодом економічної класифікації видатків 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)».

У разі, якщо у предметі договору послуги з монтажу не передбачають окремо закупівлю запасних частин та сплата таких послуг здійснюється за кодом економічної класифікації видатків 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)», то в бухгалтерському обліку такі запасні частини не відображаються, а Акт приймання-передачі є підтвердженням виконаних робіт по договору.

При цьому, основним документом, що підтверджує факт здійснення такої діяльності є акт виконання робіт/надання послуг, який повинен відповідати вимогам законодавства, але з урахуванням особливостей підприємства.

Тобто, акт виконаних робіт є підтвердженням саме надання послуг.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з наказом № 130 акт списання (форма № З-2) застосовується для списання запасів і складається комісією, призначеною наказом керівника, яка здійснює перевірку матеріалів, що зробилися непридатними, та встановлює, що такі цінності підлягають списанню і вилученню з обліку.

Як вбачається із матеріалів справи актів списання автомобільних частин позивачем складено не було. Всі інші доходи позивача в цій частині спростовуються як встановленими обставинами під час проведення перевірки, так і ненаданням відповідних доказів під час подання заперечень на акт перевірки.

Враховуючи вище викладене, суд погоджується із твердженнями контролюючого органу що позивачем було надано до перевірки документи не в повному обсязі, зокрема актів списання запасних частин.

Враховуючи встановлені обставини, підприємством в 1 кварталі 2024 року було завищено витрати на суму списаних до складу собівартості реалізації товарів автомобільних запчастин у розмірі 276 209,0 грн., які не підтверджені первинними документами, та не відповідають поточним витратам, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування у розмірі 276 209,0 гривень.

Відповідно до даних Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва та Декларації з податку на прибуток підприємств, підприємством дані витрати були віднесені до складу інших операційних витрат, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування у розмірі 276 209,0 грн., а саме:

- за 1 квартал 2024 року в рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у загальній сумі 276 209,0 грн. без ПДВ.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що твердження відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Інші доводи позивача в частині протиправності дій відповідача під час проведення перевірки та складення акта перевірки як: відсутність доказів відмови від надання первинних документів; їх не надання під час проведення перевірки і на запит контролюючого органу матеріалами справи не підтверджуються.

Згідно з частиною першою статті 9, статті 72, частин першої, другої, п`ятої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно з частиною п`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України Про судовий збір від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Логістик» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 19 березня 2025 р.