Справа № 553/2744/24
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2744/24
Провадження № 2-а/553/3/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.03.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді Крючко Н. І.,

при секретарі Литвин А. С.,

розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта Дряниці Миколи Юрійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта Дряниці Миколи Юрійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №533394 від 13 серпня 2024 року, що складена інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Миколою Дряницею відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.127-3 КУпАП України, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності у його діях складу такого правопорушення.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче провадження.

У ході підготовчого провадження стороною відповідача подано відзив.

Ухвалою суду від 06 грудня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

24 січня 2025 року ухвалою суду залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта Дряниці Миколи Юрійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Так, в обґрунтування позову вказує, що 13 серпня 2024 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 серпня 2024 року серії БАД №533394, прийнятою інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Миколою Дряницею, Коваленка Д. О. притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 127-3 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн, який начебто допустив до практичної підготовки громадянку ОСОБА_2 , яка успішно не склала теоретичний іспит у відповідному територіальному сервісному центрі МВС на автомобілі «Деу Ланос» номерний знак НОМЕР_1 .

З даною постановою він категорично не погоджується та зазначає, що постанова винесена з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права. Зокрема, інспектором патрульної поліції, не пред`явлено жодного доказу допущеного ним порушення, у свою чергу, ОСОБА_1 стверджує, що жодного порушення не вчиняв.

При цьому, поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ст. 279 КУпАП, п. 9 розділу ІІІ Інструкції, а саме: поліцейський, який розглядав справу не представився та не оголосив, яка справа підлягає розгляду, не повідомив позивача за яке порушення він притягається до адміністративної відповідальності, якими доказами це підтверджується, не роз`яснив позивачеві його право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, а також не надав можливості позивачу скористатися своїм правом надання пояснень з приводу виявленого правопорушення, що в силу ст. 251 КУпАП також є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що незабезпечення належної реалізації позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, могло вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у даній справі.

Норма ст. 127-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами - підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка не мав чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Термін «посадова особа» фігурує у багатьох нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення, які стосуються господарської діяльності. Проте, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміну «посадова особа». Тому, як роз`яснює Міністерство юстиції України Листом від 03 листопада 2006 року №22-48-548 для визначення цього терміну слід керуватися положеннями інших нормативно - правових актів.

Так, згідно з ч. 2 ст.2 Закону України «Про державну службу», посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно - розпорядчих та консультативно - дорадчих функцій.

У п. 1 та 2 Примітки до ст. 364 КК України містяться поняття службової особи. Так, службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, повноваженням. Адміністративно - господарські обов`язки - це обов`язки щодо управління або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Відповідно, суб`єктом правопорушення може бути лише посадова особа закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізична особа підприємець, або особа, яка позбавлена права керування транспортними засобами. Склад правопорушення встановлюється обов`язковими ознаками об`єкт, суб`єкт, об`єктивна сторона й суб`єктивна сторона. Відсутність одного з ознаку не створює складу правопорушення.

Оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази, що були використані поліцейським при складанні відповідної постанови. Більш того, не у повному обсязі під час адміністративного провадження досліджена сама подія правопорушення, зокрема спосіб, місце та час вчинення правопорушення, оскільки про такі обов`язкові елементи події адміністративного проступку, ні в протоколі ні в постанові не відображені.

Фактичний розгляд справи у порядку передбаченому КУпАП не відбувався, також не роз`яснювалися та не з`ясовувалися обставини справи передбачені статтями 268, 279, 280 КУпАП, а також відсутні докази його порушення, що є безумовною підставою для скасування вище зазначеної постанови.

До суду надійшов відзив представника Управління патрульної поліції в Полтавській ДПП та інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Полтавській ДПП старшого лейтенанта поліції Дряниці М. Ю., де представник наголошує на тому, що позов є безпідставним та необґрунтованим та вказує, що 13 серпня 2024 року о 14 год 25 хв нарядом патрульної поліції в м. Полтаві по вул. Леоніда Каденюка, 5, було помічено навчальний транспортний засіб DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , котрий не був обладнаний додатковими дзеркалами, що є порушення ПДР (п. 24.8), екіпажем патрульної поліції було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. Після зупинки, у ході спілкування з водієм було встановлено, що водій атестований спеціаліст ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив до практичної підготовки (керування транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка успішно не склала теоретичний іспит у відповідному територіальному сервісному центрі МВС, чим порушив п. 16 Постанови КМУ № 487. За результатом розгляду справи винесено постанову за ст. 127-3 КУпАП та накладено стягнення відповідно до санкції статті. ОСОБА_1 постанову отримав на місці розгляду справи.

Представник вказала, що відповідно до п. 24.8 Розділу 24 «Навчальна їзда» Правил дорожнього руху (далі - Правила) транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки «Навчальний транспортний засіб» відповідно до вимог підпункту "к" пункту 30.3 цих Правил. Транспортні засоби (за винятком автобусів), які використовуються для навчання, також повинні бути обладнані додатковими педалями зчеплення (у разі коли конструкція транспортного засобу передбачає педаль зчеплення), акселератора (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає можливість обладнання такою педаллю) і гальмування, дзеркалом або дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв.

Пункт 16 Постанови КМУ від 20 травня 2009 року №487 «Про затвердження Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів» заняття з теоретичної підготовки проводяться відповідно до розкладу, а з практичної підготовки - відповідно до графіків черговості. За результатами теоретичної підготовки заклад видає слухачу свідоцтво про закінчення теоретичної підготовки за формою згідно з додатком 3, яке невідкладно вноситься закладом в електронній формі до Єдиного державного реєстру МВС та вважається дійсним протягом року з дня його видачі. Під час теоретичного іспиту в територіальному сервісному центрі МВС перевіряються знання, отримані особою під час проходження теоретичної підготовки в закладі. Результат теоретичного іспиту, який складено в територіальному сервісному центрі МВС, дійсний протягом року з дня його успішного складення. До практичної підготовки в закладі допускаються особи, які успішно склали теоретичний іспит у відповідному територіальному сервісному центрі МВС, крім осіб, які проходять навчання в закладах, що мають відповідну ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти. Практична підготовка осіб, які не склали теоретичний іспит у територіальному сервісному центрі МВС, забороняється.

Адміністративна відповідальність за ст. 127-3 КУпАП настає виключно під час практичної підготовки водіїв, а саме: за допуск особи, яка не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв. Отже, особа, яка повинна нести відповідальність за цією статтею є саме та особа, яка безпосередньо проводить практичні навчання з водіння ТЗ, в даному випадку саме позивач.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення, поліцейський може використовувати інформацію, отриману з баз даних Національної поліції, якими користувався поліцейський в ході розгляду справи та якими встановлюється, що транспортний засіб DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , є учбовим транспортним засобом.

Представником також надано витяг з бази даних МВС, котрим інспектор керувався в ході розгляду справи стосовно атестатів спеціаліста на право навчати водінню транспортними засобами виданого на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 26 листопада 2020 року та серії АА №34059 від 26 листопада 2020 року (термін дії таких атестатів 5 років) та витяг з бази даних МСВ України стосовно результаті складання теоретичного іспиту в регіональному ТСЦ МВС України Терещенко Анною Миколаївною, де зазначено, що остання робила три спроби скласти теоретичний іспит в ТСЦ № 5341: 06 серпня 2024 року з поміткою «не склав», 17 серпня 2024 року з поміткою «не склав» та 28 серпня 2024 року з поміткою «склав», тобто вже після винесення оскаржуваної постанови.

Дані докази, на виконання вимог ч. 3 ст. 77 КАС України, було покладено в основу прийнятого рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Окрім того, на адресу ТСЦ МВС № 5341 було направлено запит, копія якого додається, що стосується того: - чи має чинний атестат спеціаліста Коваленко Д. О., ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в яких навчальних закладах зареєстрований як спеціаліст; - чи зареєстрований транспортний засіб DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_3 як «Учбовий».

У відповіді на запит, що додається представником, вказано, що спеціаліст ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в матеріально-технічних базах навчальних закладів, транспортний засіб DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за типом як «учбовий спеціалізований».

При цьому, представник наголосила на тому, що на місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації з нагрудної камери інспектора (відео 1.ехрогt-hi0u0, о 14:52:30) та підписом позивача в п. 8 оскаржуваної постанови. Отже, інспектором було дотримано порядок розгляду справи, що передбачений ст. 279 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак від позивача жодних заяв та клопотань не надходило. Таким чином, посилання позивача на порушення порядку розгляду справи, порушення його прав є необґрунтованими та спростовується матеріалами відеофіксації.

Окрім цього, представник вказала на те, що посилання позивача щодо неправомірності проведення розгляду справи на місці вчинення правопорушення є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству, з огляду на те, що позивач невірно тлумачить поняття «на місці вчинення адміністративного порушення», на підставі чого звернула увагу на позицію Верховного Суду в рішенні 15 березня 2018 року (справа №554/5558/16-а). Так, Суд зробив висновок, що «скаржником неправильно розуміються поняття «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення» з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року (№ 5-рп/2015) «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», оскільки словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Тоді як поняття «на місці вчинення правопорушення», визначене у статті 258 КУпАП, тлумачиться судом не на користь позивача.».

Відносно змісту оскаржуваної постанови, представник зазначила, що він повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП України: усі обов`язкові реквізити вказані, графи постанови чітко заповнені. У постанові чітко описано допущене порушення і є посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вказане діяння, а саме ст. 127-3 КУпАП України.

Тому на підставі вищевикладеного представник відповідачів прохала прийняти рішення по справі, яким повністю відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Волков Д. В. у судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Дряниця М. Ю. та представник відповідачів Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, Департаменту патрульної поліції - Грешнова А. Ю., у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у відзиві на позов представник відповідачів просила розгляд справи проводити без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №533394 від 13 серпня 2024 року, 13 серпня 2024 року о 14 год 25 хв, в м. Полтаві по вул. Леоніда Каденюка, 5, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді атестованого спеціаліста, допустив до практичної підготовки громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка успішно не склала теоретичний іспит у відповідному територіальному сервісному центрі МВС, чим порушив п. 16 Постанови КМУ № 487, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 127 3 КУпАП України. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до даних реєстраційної картки транспортного засобу DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , останній належить ОСОБА_3 , у розділі «Примітки» міститься вказівка «Учбовий» (а. с. 18).

Як вбачається з даних реєстру спеціалістів навчальних закладів під порядковим номером 42392 вказаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , якому видано 26 листопада 2020 року атестати: серії НОМЕР_5 за напрямом підготовки - практичне керування та серії АА № 34058 за напрямом підготовки ПДРіОБР, термін дії яких становить 5 років (а. с. 19).

Відповідно до витягу з бази даних МСВ України стосовно результатів складання теоретичного іспиту в регіональному ТСЦ МВС України Терещенко Анною Миколаївною, вказано, що остання робила три спроби скласти теоретичний іспит в ТСЦ № 5341: 06 серпня 2024 року з поміткою «не склав», 17 серпня 2024 року з поміткою «не склав» та 28 серпня 2024 року з поміткою «склав» (а. с. 20).

З листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях за вих. № 31/32/08-3872-2024 від 30 липня 2024 року вбачається, що відповідно відомостей Єдиного державного реєстру МВС та Єдиного державного реєстру транспортних засобів: 1. Спеціаліст ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , атестований за напрямами - «ПДР та ОБР, будова та експлуатація ТЗ» (атестат спеціаліста серії АА № 034058 від 26 листопада 2020 року) та «Навчання керуванню категорій «АВС»» (атестат спеціаліста серії АА № 034059 від 26 листопада 2020 року), термін дії атестатів до 26 листопада 2025 року. Спеціаліст ОСОБА_1 зареєстрований в матеріально- технічних базах навчальних закладів: ТОВ «Регіональний центр ДОПНВ», ПП «Науково-виробнича фірма «Неон»; Полтавська філія ТОВ «Автошкола Центральна». Транспортний засіб DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за типом призначення як «учбовий спеціалізований» (а. с. 21 - 22).

Згідно довідки про перевірку технічного стану ТЗ від 30 вересня 2022 року, виробничою лабораторією ПП «АЄС Стандарт» дільниця № 18 проведено огляд технічного контролю учбового транспортного засобу DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним (а. с. 22 - 23).

Поряд із цим у матеріалах справи наявні: довідка №0819 від 19 серпня 2024 року надана ОСОБА_1 від ТОВ «Регіональний центр ДОПНВ»щодо того, що останній в складі ТОВ «Регіональний центр ДОПНВ» не перебував, на постій або тимчасові посади зазначеного товариства не призначався, грошове забезпечення не отримував; довідка ПФ ТОВ «Автошкола Центральна» від 27 серпня 2024 року № 27/08 про те, що ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з навчальним закладом, а тому не міг проводити бути посадовою особою автошколи або ж проводити практичні навчання в рамках навчального процесу, водночас вказане не забороняє ОСОБА_1 проводити додаткові індивідуальні навчання з практичного водіння автомобілями, відповідно до вимог ст. 24 ПДР з усіма особами, які досягли 16 річного віку, включаючи слухачів автошкіл (а. с. 39 - 40).

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу по 3 квартал 2024 року ОСОБА_1 отримував дохід з таких джерел: лютий 2024 року - АТ «Універсал Банк» додаткове благо - 309,07 грн, травень 2024 року - АТ «Універсал Банк» додаткове благо - 216,80 грн, вересень 2024 року - АТ «Універсал Банк» додаткове благо - 674,80 грн (а. с. 41).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до цього Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (статті 41, 53 цього Закону).

Також ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасників дорожнього руху зобов`язано знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом п. 1.1 ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР).

Пунктом 1.9 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Частиною 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до норм ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 127-3 КУпАП, поліцейськими підрозділу Департаменту патрульної поліції, Департаменту внутрішньої безпеки, за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. ст. 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 127-3 КУпАП порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами - підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису (а. с. 17) та наданих письмових доказів вбачається, що ОСОБА_1 нібито допустив до практичної підготовки Терещенко А. М. , яка не склала теоретичний іспит, з використанням транспортного засобу марки DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 .

Зі змісту відеозапису слідує, що інспектором всупереч вимогам ст. ст. 245, 265, 268, 279, 280 КУпАП України, не були дотримані вимоги розгляду справи, на неодноразові прохання ОСОБА_1 роз`яснити йому суть правопорушення, надати переконливі докази, що були використані поліцейським при складанні відповідної постанови, про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, у тому числі докази віднесення ОСОБА_1 до посадових осіб закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичних осіб підприємців встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, працівники поліції, ініціатор складення протоколу лише вказав, що він не зобов`язаний щось роз`яснювати ОСОБА_1 , а той у свою чергу, не позбавлений можливості оскаржити відповідну постанову. Суд звертає увагу також на зміст постанови, де інспектором вказано, що ОСОБА_1 перебуває на посаді «атестованого спеціаліста», без жодної вказівки на заклад, філію чи інший відокремлений підрозділ, фізичних осіб підприємців.

Разом з тим, суб`єктами відповідальності за ст. 127-3 КУпАП виступають виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичні особи-підприємці, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Посадовими (службовими) особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Посадова особа наділена певним обсягом повноважень і в їх межах має право вчиняти дії, що породжують, змінюють або припиняють конкретні правовідносини.

Суд звертає увагу, що позивач є атестованим спеціалістом за напрямками підготовки: «ПДР та ОБР, побудова та експлуатація ТЗ» - атестат серії АА № 034058 від 26 листопада 2020 року, «Навчання керуванню категорії АВС» - атестат серії АА № 034059 від 26 листопада 2020 року та зареєстрований в матеріально-технічних базах навчальних закладів: ТОВ «Регіональний центр ДОПНВ», ПП «Науково-виробнича фірма «Неон», Полтавська філія ТОВ «Автошкола Центральна».

Отже, позивач не є посадовою особою Навчальних закладів ТОВ «Регіональний центр ДОПНВ», ПП «Науково-виробнича фірма «Неон», Полтавська філія ТОВ «Автошкола Центральна» і відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 127-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

У свою чергу, слід зазначити, що відповідачем не надано доказів на підтвердження, з`ясування статусу позивача, як посадової особи закладів, що проводить підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, яка і є суб`єктом відповідальності за ст.127-3 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що відповідно до 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суб`єктом владних повноважень не доведено, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові. У даній справі відповідачем не було виконано обов`язок доказування, передбачений вищевказаними положеннями процесуального законодавства, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо недоведеності представником відповідача під час судового розгляду справи правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.127- 3 КУпАП.

Отже, суд приходить до висновку щодо наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення за відсутності у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Полтавській області, старший лейтенант поліції Дряниці М. Ю. та Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції слід відмовити, з огляду на наступне.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення, що у свою чергу, узгоджується з позицією Верховного Суду (справа №742/2298/17, справа №724/716/16-а) .

Пунктом 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 19 грудня 2022 року № 903) визначено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозиції Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції) (п. 4 Положення про Департамент патрульної поліції). Так, розділом IV Положення Про Департамент патрульної поліції визначено структуру та організацію діяльності Департаменту патрульної поліції. Зокрема п. 2 зазначеного розділу вказано, що Департамент патрульної поліції та його підрозділи становлять єдину систему. Підрозділи Департаменту патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції.

Тому, так як позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції, Дряниці Миколи Юрійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП з вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №533394 від 13 серпня 2024 року, що складена інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Миколою Дряницею відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.127-3 КУпАП України, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності у його діях складу такого правопорушення, суд наголошує, що інспектор управління патрульної поліції в Полтавській області, старший лейтенант поліції Дряниця М. Ю. є працівником управління ДПП, у свою чергу, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом ДПП без створення окремої юридичної особи, тому відповідно до ст. 43 КАС України не мають адміністративної процесуальної правосуб`єктності та не можуть виступати самостійними відповідачами по справі.

Згідно із частиною 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 605,60 грн, що підтверджується платіжною квитанцією № 1СРВ-30ЕТ-3058-9К41 від 16 серпня 2024 року (а. с. 1)

Таким чином, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, останній здійснив судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.243-246 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта Дряниці Миколи Юрійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №533394 від 13 серпня 2024 року, що складена інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Миколою Дряницею відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 127-3 КУпАП України, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 127-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутності у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 605, 60 грн.

У задоволені позовних вимог до інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Дряниці Миколи Юрійовича та Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко