Справа № 420/31902/24
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не знятті арешту з рухомого майна Позивача, а саме з належного ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу, автомобіля марки «NISSAN» модель «SERENA», 1993 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , накладений постановою Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції вихідний лист 24670 від 01.12.2008;

???- зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого майна та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження рухомого майна, накладеного постановою Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції вихідний лист 24670 від 01.12.2008 шляхом прийняття відповідного рішення (постанови) та направлення її для виконання до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС).

Ухвалою суду від 21.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 01.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справу розглянуто з урахуванням перебування судді Токмілової Л.М. у відпустці та з урахуванням тимчасової непрацездатності судді Токмілової Л.М. з 26.02.2025 по 04.03.2025 та з 13.03.2025 по 20.03.2025 включно.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в травні 2024 року він звернувся до територіального сервісного центру МВС з метою переоформлення свого транспортного засобу, однак дізнався, що на автомобіль накладено арешт у 2008 році за постановою державного виконавця ВДВС Приморського РУЮ. При цьому, управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 05.08.2024 повідомило позивачу, що всі виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 завершені. Крім того, зазначено, що згідно даних Системи постанови про арешт майна боржника не виносились, а інші заходи примусового виконання рішень скасовано. Позивач звертався до відповідача із запитом щодо скасування арешту з транспортного засобу, однак йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю матеріалів виконавчого провадження т інформації про нього в Електронній системі.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

12.11.2024 до Одеського окружного адміністративного суду надійшли пояснення третьої особи у яких зазначено, що приписами пункту 41 Порядку № 1388 передбачено заборону перереєстрації на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Так, відповідно до ЄДРТЗ, станом на дату подання цих пояснень: - арешт, накладний постановою 1-го ВДВС Приморського РУЮ від 01.12.2008 № 24670, вхідний лист від 08.12.2008 № 7/0-8160 (внесено 08.12.2008 ОРЕВ УДАІ УМВС України, прим. АРЕШТ НА МАЙНО).

03.12.2024 до Одеського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення по справі, у яких позивач зазначає, що відповідачем визначено Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки саме його рішенням та бездіяльністю порушені права та інтереси пана ОСОБА_1 . Водночас, у разі задоволення позовних вимог, зокрема в частині, що стосується зобов`язання Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого майна та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження рухомого майна, накладеного постановою Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції вихідний лист 24670 від 01.12.2008 шляхом прийняття відповідного рішення (постанови) та направлення її для виконання до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС), вочевидь буде наслідком прямого впливу на Третю сторону щодо подальшого обов`язку виконання відповідного рішення органу державної виконавчої служби.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивачу є власником транспортного засобу автомобіль марки "NISSAN" модель "SERENA" 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , дата реєстрації 08.06.2007, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального сервісного центру МВС з метою переоформлення транспортного засобу, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що на автомобіль накладено арешт у 2008 році за постановою державного виконавця ВДВС Приморського РУЮ.

09.05.2024 представник позивача звернувся до Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з запитом №3686/24/45 щодо надання відомостей про наявність у період з 2007 року на примусовому виконанні рішень, визначених статтею 3 Закону, із зазначенням відомостей про хід виконавчого провадження, дати і підстав відкриття та номеру ВП.

Листом №91893 від 30.05.2024 Приморський ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило позивачу, що за період 2007 року міститься лише стисла інформація про перебування на виконанні органу ДВС виконавчого провадження 4895757 з примусового виконання виконавчого листа №2-6285 виданого 15.03.2007 Київським Районним судом міста Одеси про стягнення коштів з ОСОБА_1 . Зазначене виконавче провадження обліковується в Системі як завершене. Разом з тим зазначено, що неможливо надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження, у якому приймалось рішення про накладення арешту на майно ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання до архіву, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік.

31.07.2024 представник позивача звернувся до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з запитом №3686/24/43 щодо надання відомостей про всі виконавчі провадження ОСОБА_1 , які перебувають або перебували на примусовому виконанні з 2007 року у відділах державної виконавчої служби м. Одеси та Одеської області.

Листом №43215/03.2-06 від 05.08.2024 Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило, що у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (на теперішній час Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №4895757 з примусового виконання виконавчого листа №2-6285, виданого 15.03.2007 Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави грошових коштів у розмірі 17,00 грн. Зазначено, що вказане виконавче провадження перебуває у стані "завершено", стан виконавчого документа "зареєстрований", інформація про підстави завершення виконавчого провадження та перелік виконавчих дій у Системі відсутні. Також у вказаному листі зазначено, що у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління (на теперішній час Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , які закінчено на підставі пунктів 8, 10 пункту 1 статті 49 Закону. Зазначено, що в Системі за виконавчим провадженням №45204926, №41345275 та № 48241340 міститься інформація про винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

14.08.2024 представник позивача звернувся до Головного сервісного центру МВС України з запитом №3686/24/37 щодо надання актуальної інформації про всі дійсні накладені арешти та оголошені заборони на відчуження транспортного засобу (марки Nissan модель Serena 1992 року випуску), власником якого є ОСОБА_1 та надання документів на підставі яких були накладені арешти та оголошені заборони на відчуження транспортного засобу (марки Nissan модель Serena 1992 року випуску), власником якого є ОСОБА_1 .

Листом від 19.08.2024 Головний сервісний центр МВС повідомив позивачу про відсутність станом на 19.08.2024 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформації щодо обтяжень, які накладались на транспортний засіб марки Nissan, модель Serena 1992 року випуску.

05.09.2024 представник позивача звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях з запитом №3686/24/65 щодо надання актуальної інформації про всі дійсні накладені арешти та оголошені заборони на відчуження транспортного засобу (марки Nissan модель Serena 1992 року випуску), власником якого є ОСОБА_1 , а також надати документи на підставі яких були накладені арешти та оголошені заборони на відчуження транспортного засобу (марки Nissan модель Serena 1992 року випуску), власником якого є ОСОБА_1 .

Листом №31/30/15/788-аз/08-2024-479-2024 від 06.09.2024 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях повідомив позивачу про те, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів на транспортний засіб " Nissan Serena", 1992 року випуску, накладено арешт на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Приморського РУЮ. Інформацію про накладеннч арешту внесено 08.12.2008 ОРЕВ Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Одеській області.

16.09.2024 представник позивача звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із запитом щодо скасування арешту з рухомого майна транспортного засобу автомобіля марки «NISSAN» модель «SERENA», 1993 року випуску.

Листом №160154 від 27.09.2024 Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило позивачу, що у зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження та інформації про нього в Електронній системі, неможливо здійснити перевірку законності виконавчого провадження на підставі статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та встановити правомірність дій державного виконавця. Зауважує, що статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна, однак, оскільки жодна із цих підстав не може бути застосована у даному випадку, то у такому випадку арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон №606-XIV) та "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №606-XIV Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових

осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими

нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону №606-XIV встановлено, що Державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного

виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною 6 статті 24 Закону №606-XIV за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно

боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Статтею 55 Закону №606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на

все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті.

Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим

Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Статтею 38 Закону №606-XIV встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що арешт з майна знімається у разі закінчення виконавчого провадження (крім певних винятків), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. В інших випадках повернення виконавчого документа законодавчо мотивованих підстав для безумовного зняття арешту з майна боржника не передбачено.

Виконавче провадження №4895757, в рамках якого на майно позивача накладено арешт, завершено та передано до архіву, в подальшому знищено за закінченням терміну зберігання.

У той же час, арешт майна позивача після завершення виконавчого провадження знятий так і не був. Не вчиняв відповідач означені дії й після звернення позивача.

Наявність арешту, на майно, яке належить позивачу, порушує права останнього на мирне володіння майном, що є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містить Цивільний кодекс України.

Так, згідно з частинами 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 27 березня 2020 року у справі №817/928/17, відповідно до якого як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , а саме з транспортного засобу марки "Nissan" модель "Serena", 1993 року випуску, накладеного постановою Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції вх. лист №24670 від 01.12.2008 та зобов`язання Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції вх. лист №24670 від 01.12.2008 шляхом прийняття відповідного рішення.

Згідно частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», у зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58, ), за участю третьої особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , а саме з транспортного засобу марки "Nissan" модель "Serena", 1993 року випуску, накладеного постановою Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції вх. лист №24670 від 01.12.2008.

Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції вх. лист №24670 від 01.12.2008 шляхом прийняття відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.