Справа № 320/14738/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Справа № 320/14738/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення № 60/26-15-33-17-26/ від 30.03.2020, ухвалене уповноваженою особою М. Ставицькою - начальником відділу ведення реєстру платників єдиного податку - фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві, про анулювання шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку статусу платника єдиного податку ІІІ групи щодо позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року позовну заяву було повернуто позивачеві без розгляду.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що адвокатом Курило Ю.В. не підтверджено належними та допустимими доказами її повноваження на представництво інтересів Позивача у Київському окружному адміністративному суду, оскільки ордер серії АА № 1477458 не містить усіх реквізитів, передбачених Положенням, а саме - номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, що вказує на його дефектність.

Оскільки наданий на підтвердження повноважень ордер не містить усіх реквізитів, то позовна заява підлягає поверненню як така, недоліки якої не усунуті, оскільки на виконання вимог ухвали від 26.04.2024, надані документи підписані особою, яка не має права їх підписувати.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що видача посвідчення адвоката України єдиного зразка здійснюється на замовлення адвоката за його бажанням.

В обґрунтування вимог своєї скарги Апелянт також стверджує, що посвідчення адвоката адвокат Курило Ю.В. ніколи не отримувала, оскільки видача такого посвідчення не була та не є обов?язковою. Заповнюючи відповідний ордер АА № 1477458, адвокат не могла послатися на реквізити та номер неіснуючого документу. Проте, на думку Апелянта, це не робить ордер, на підставі якого адвокат Курило Ю.В. здійснює процесуальне представництво, дефектним та таким що викликає сумніви.

Також Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 31.10.2023 у справі №260/392/23.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви без розгляду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено судовий розгляд справи.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, зазначаючи, що номер посвідчення адвоката України, відомості про те, коли і ким воно видане є обов`язковими реквізитами ордеру.

Також Відповідач посилається на рішення Ради адвокатів України №98 від 20 вересня 2019 року "Про затвердження роз`яснення щодо заповнення обов`язкових реквізитів ордеру на надання правової допомоги".

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 59 КАС України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (у новій редакції), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - Положення №41) ордер містить наступні реквізити.

12.1. Серію, порядковий номер ордера;

12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога;

12.3. Посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа;

12.4. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо);

12.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане;

12.6. Ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження);

12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер;

12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги;

12.9. Дату видачі ордера;

12.10. Підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»);

12.11. Підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»);

12.12. Підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України реквізити, передбачені цим підпунктом, можуть оформлятись у відповідності до п. 10 цього Положення;

12.13. Двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ;

12.14. Реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

Пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта, колегія суддів відзначає, що разом із заявами, зареєстрованими у суді першої інстанції за вх. № ЕС від 25.09.2024 та вх. № ЕС від 26.09.2024, адвокатом Курило Ю.В. було надано ордер серії АА №1477458 від 20.08.2024 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги №10 від 20.08.2024 у Київському окружному адміністративному суді адвокатом Курило Ю.В.

У зазначеному ордері також наявне посилання на свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1268 від 22.11.2000, видане Донецькою обласною КДКА на підставі рішення №5 від 18.10.2000. Втім, відсутнє посилання на номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, як то передбачено п. 12.5 Положенням № 41, що й стало підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Так, підпунктом 12.5 пункту 12 Положення визначено ордер має містити прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Зазначене дозволяє колегії суддів стверджувати, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ордер має в обов`язковому порядку містити номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Разом з тим, поза увагою суду залишився той факт, що у спірному ордері, поряд з іншим, зазначені реквізити свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності, договору про надання правничої допомоги, а також двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ, що надає суду можливість перевірити право конкретного адвоката, зокрема й Курило Ю.В. , на здійснення адвокатської діяльності.

Особливість обставин цієї справи полягає у тому, що адвокат Курило Ю.В. набула статусу адвоката з 22.11.2000, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 22.11.2000 № 1268. Інформація про адвоката відображається в Єдиному реєстрі адвокатів України.

На вказаних обставинах наголошувала сторона позивача в апеляційній скарзі та вказувала про об`єктивну неможливість зазначення реквізитів посвідчення адвоката з огляду на його відсутність.

Надаючи оцінку зазначеним доводам Апелянта, колегія суддів відзначає, що станом на 22.11.2000 правові засади організації і здійснення адвокатської діяльності в Україні визначав Закон України «Про адвокатуру» від 19.12.1992 № 2887-ХІІ (далі - Закон № 2887-ХІІ), який втратив чинність на підставі Закону № 5076-VI.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2887-ХІІ адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

Статтею 15 цього Закону передбачено, що при видачі кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю особа, якій вручено це свідоцтво, приймає Присягу адвоката України.

Отже, положеннями Закону № 2887-ХІІ не передбачалася видача посвідчення адвоката, а документом, що підтверджує статус адвоката, було свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Із набранням чинності 05.07.2012 Закону № 5076-VI, види документів, які підтверджують статус адвоката розширено.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 5076-VI особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

При цьому, відповідно до пункту 2 розділу Х «Перехідні положення» Закону № 5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю зберігається за особами, які отримали таке право до набрання чинності цим Законом. Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України, видані до набрання чинності цим Законом, є чинними і не підлягають обміну або заміні.

Отже, хоча інформація про посвідчення адвоката є обов`язковим реквізитом ордеру відповідно до приписів Положення № 41, проте приписи цього Положення не можуть передбачати усіх ситуацій та обставин, які можуть виникнути з об`єктивних причин, коли така інформація, як-от у ситуації представника позивача, не може бути зазначена адвокатом. Проте це не може перешкоджати такій особі здійснювати адвокатську діяльність.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.09.2023 у справі №120/3230/23.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що у матеріалах цієї справи наявні достатні докази на підтвердження повноважень Курило Ю.В. здійснювати представництво ОСОБА_1 в суді, як і на підтвердження статусу адвоката, інформацію про якого суд першої інстанції не був позбавлений можливості перевірити в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Надаючи оцінку доводам учасників справи, колегія суддів також зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування положень пунктів 1 та 3 частини четвертої статті 169 КАС України.

Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 19 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев