Справа № 480/2297/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2025 р. Справа № 480/2297/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
2) зобов`язати відповідача здійснити обчислення стажу ОСОБА_1 за період роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у кратному пільговому обчисленні кожного року роботи за 1 рік і 6 місяців та врахуванню заробітної плати при обчисленні пенсії за віком отриманої ОСОБА_1 у вказаний період та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дня виходу на пенсію, тобто з 17.11.2022 року.
Свої вимоги мотивував тим, що у спірний період позивач працював в районах Крайньої Півночі, що підтверджений записами у його трудовій книжці. При цьому, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Вважає, що оскільки факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, то спірні періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі підлягають пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців. А відтак, дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії стажу роботи позивача в спірний період роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні є протиправними.
Ухвалою суду від 29.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою суду у відповідача витребовувалися додаткові докази у справі, які на виконання вимог ухвали представником ГУ ПФУ в Сумській області було надано разом з поясненням (а.с.19-47).
Так, у поясненні представник відповідача вказав, що громадяни України, які працювали в районах Крайньої Півночі або прирівняних до них районах згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 №1058-ІV мають право на пільгове обчислення страхового стажу за Період роботи у даній місцевості до 1 січня 1991 року відповідно до законодавства, що діяло раніше, але лише за умови укладення строкового трудового договору.
Втім архівна довідка про заробітну плату від 05.10.2021 №2485 ек/з-1 за період роботи з лютого 1987 по травень 1991 року, видана державною казенною установою "Державним архівом документів по особовому складу Забайкальського краю", підлягає перевірці на предмет її відповідності первинним документам. Таким чином, відсутні підстави для врахування у кратному пільговому обчисленні періоду роботи з 20.11.1987 по 17.05.1991 року, у зв`язку з відсутністю трудового договору та врахування архівної довідки заробітної плати для обчислення пенсії, у зв`язку з відсутністю акту перевірки (первинних документів) (а.с.19-20).
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач є пенсіонером, отримує з 18.11.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області (а.с.19, 28, 60).
Відтак, з огляду на положення ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягає доведенню правомірність неврахування ОСОБА_1 періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" до його страхового стажу.
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №480/4231/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії з 13.07.2023 з урахуванням періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" до страхового стажу ОСОБА_1 .
Втім загальний страховий стаж склав 37 років 01 місяць та 17 днів з урахуванням одинарного коефіцієнту кратності стажу (а.с.28, 58).
Позивач, вважаючи що має право на зарахування такого періоду його роботи саме у кратному пільговому обчисленні - 1 рік за 1 рік 6 місяців, звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії у кратному пільговому обчисленні періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в 1 рік 6 місяців та врахування заробітної плати відповідно до коефіцієнта заробітної плати (а.с.22). При цьому, надав відповідачу архівну довідку Державної казенної установи "Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю" від 05.10.2021 №21-2485ек/з-1 (а.с.12, 26). Вказана обставина відповідачем не заперечувалася.
Позивач з такою відповіддю не погодився та звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).
За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.
За змістом частини першої ст. 1 Закону №1058 термін страховий стаж визначений як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, а страховий стаж у солідарній системі визначений частиною першою статті 24 Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях (ч.ч.2,3 ст. 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз.1 ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).
Судом встановлено, що позивач з 18.11.2022 є отримувачем пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.
Поряд з цим, спірним у цій справі питанням є не врахування відповідачем при призначенні пенсії позивачу з дня призначення пенсії періоду його роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у кратному пільговому обчисленні - в 1 рік 6 місяців замість обчислення в 1 рік, та не врахування відповідачем заробітної плати за цей період відповідно до коефіцієнта заробітної плати.
Так, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Підпунктом "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", чинної на час спірної роботи позивача, робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 №1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", чинної на час спірної роботи позивача, скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.
Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Відповідно до пункту 1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР 16.12.1967 №530/П-28 (далі - Інструкція № 530/П-28), пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі і від 26 вересня 1967 Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року та від 29.09.1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а, від 06 листопада 2019 року у справі № 212/2529/16-а.
При цьому основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.
Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, що спростовує доводи представника відповідача про обов`язкову наявність такого договору.
Отже, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі 554/1723/17, від 14 листопада 2019 року у справі №171/1589/16-а (2-а/171/45/16), від 12 листопада 2020 року у справі №591/933/17.
Суд відмічає, що наявними записами в трудовій книжці та наданої відповідачу архівної довідки Державної казенної установи "Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю" від 05.10.2021 №21-2485ек/с-2 (а.с.31зворот-32, 35) підтверджено роботу позивача в спірний у цій справі період із вказівкою на дати та номери наказів про призначення. Крім того, в архівній довідці вказано, що згідно наказів по особистому складу у цей період місцем дислокації будівельного монтажного потягу №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" було с.Ікабья.
Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року і від 26.09.1967 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10.11.1967 року, Читинська область райони: Каларський (в т.ч. с.Ікабья, де працював позивач), Тунгило-Олєкмінський і Тунгокоченський) є місцевістю, прирівняною до районів Крайньої Півночі.
Тобто трудовою книжкою, в якій перед записом про прийняття на роботу значиться відмітка про віднесення місцевості роботи до районів Крайньої Півночі (а.с.10), та архівною довідкою підтверджено, що позивач у період 20.01.1987 до 17.05.1991 працював в районі Крайньої Півночі.
Суд не погоджується з такими висновками ГУ ПФУ в Сумській області та зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно записів №№9, 10, 11, 12 трудової книжки позивача (а.с.9-10, 38-47), з 20.01.1987 позивач прийнятий на роботу в будівельний монтажний потяг №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" на посаду землекопа 3 розряду (запис №9), з 08.12.1988 - позивачу присвоєно кваліфікацію монтажника 3 розряду (запис №10), з 08.12.1988 - позивачу присвоєно кваліфікацію стропольщика 2 розряду (запис №11), а 17.05.1997 року позивач звільнений за власним бажанням (запис №11). При цьому, як зазначено вище, у трудовій книжці перед записом №9 значиться відмітка про роботу позивача в районі Крайньої Півночі.
Згідно архівної довідки Державної казенної установи "Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю" від 05.10.2021 №21-2485 ек/з-1, позивачу по документам організації будівельного монтажного потягу №696 управлення будівництва "Бамстройпуть", що зберігаються в ГКУ "Державний архів документів по особистому складу Забайкальського краю", у період з лютого 1987 року по травень 1994 року нараховувалася та виплачувалася заробітна плата (а.с.12, 26).
Згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Отже, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці чи інших документах відомостей, а також сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у зарахуванні стажу чи призначенні пенсії фізичній особі. Разом з цим за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить в залежність особу, щодо якої розглядається питання про перерахунок пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у її перерахунку.
При цьому, відповідач під час розгляду заяви позивача про зарахування періоду роботи до страхового стажу у кратному пільговому обчисленні, не дав належну оцінку поданим до заяви документам та наявним у пенсійній справі документам. Будь-яких повідомлень щодо недостатності документів, долучених до заяви, позивач не отримував. Такі докази в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців є протиправним.
Разом з тим, пільговому обчисленню підлягає не весь заявлений в цьому позові період, а лише період роботи до 01.01.1991, оскільки положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.
Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Виходячи з наведеного суд вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08.07.2021 у справі №459/2778/16-а), від 31.01.2018 у справі №676/7065/14-а, від 30.05.2019 у справі №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 у справі №348/2208/16-а.
Що стосується позовних вимог про зарахування заробітної плати за спірний період при обчисленні пенсії, суд зауважує, що, як встановлено вище, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року (пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Вказана правова норма встановлює порядок зарахування стажу роботи у районах Крайньої Півночі, а не розмір заробітної плати при здійсненні розрахунку пенсії.
Верховний Суд вже розглядав справи, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у цій справі. Зокрема у постанові від 30 травня 2019 року у справі №348/2974/14-а Верховний Суд дійшов таких висновків:
«…частиною третьою статті 96 Закону «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.
Крім того, суд зазначає, що ні Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, ні Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення в заробітну плату північної надбавки та районного коефіцієнту».
Подібних висновків дійшов Верховний Суд також, у постановах від 07 червня 2018 року у справі №345/3172/17, від 26 вересня 2018 року у справі №671/86/15-а, від 16 липня 2019 у справі №348/1724/17, від 28 листопада 2019 у справі №348/400/17, від 16 листопада 2022 року у справі №345/4007/17.
Також питання неврахування при здійсненні розрахунку пенсії північної надбавки було предметом розгляду Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09 жовтня 2019 року у справа №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі.
Факт сплати роботодавцем позивача страхових внесків із вказаних сум виплаченої надбавки в даному випадку жодного значення для вирішення спору не має.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 січня 2023 року у справі №211/1910/17 (2-а/211/16/18).
Відтак, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Також не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язати врахувати період роботи та провести перерахунок пенсії саме з 17.11.2022, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач з 18.11.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області (а.с.19, 28, 60), а не з 17.11.2022.
Враховуючи встановлені судом обставини справі та досліджені докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цього позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи позивача з 20.01.1987 до 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців з 18.11.2022 та зобов`язати відповідача зарахувати вказаний період в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок його пенсії з урахуванням вказаного періоду з 18.11.2022, з урахуванням раніше проведених виплат.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з ГУ ПФУ в Сумській області за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 1211,20грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції, наявної в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 з 20.01.1987 до 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців з 18.11.2022.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 періоду його роботи з 20.01.1987 до 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вказаного періоду з 18.11.2022, з урахуванням раніше проведених виплат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211грн.20коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20.03.2025.

Суддя І.Г. Шевченко