Справа № 240/16392/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/16392/23

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті грошового забезпечення за безвісно зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 в повному обсязі та скасувати рішення командира в/ч НОМЕР_1 про призначення всіх видів грошового забезпечення мого сина в розмірі 50 відсотків;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснювати виплати грошового забезпечення, нараховані її сину ОСОБА_2 в повному обсязі відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ від 13.11.2016 року №884 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах, або безвісно відсутніх».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що вона є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти в результаті військових дій під час проведення бою 04 лютого 2023 року. Їй було призначено виплату грошового забезпечення, однак відповідач виплачує лише 50% належних їй виплат. Такі дії позивачка вважає протиправними, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду від Міністерства оборони України надійшли пояснення, в яких представник третьої особи зазначив, що частка грошового забезпечення одного з батьків безвісно відсутнього військовослужбовця може бути виплачена іншому з батьків, лише у разі письмової відмови від виплати. Виплата цієї частки (одного з батьків) не ставиться у залежність від належного виконання батьківських обов`язків, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо, а пов`язується з наявністю правового статусу батька чи матері, заснованого на спорідненості з дитиною.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що 18.03.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №2518 «Про виплату грошового забезпечення сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », а саме матері ОСОБА_2 у розмірі 50% всіх видів грошового забезпечення. Зауважив, що частка грошового забезпечення одного з батьків безвісно відсутнього військовослужбовця може бути виплачена іншому з батьків, лише у разі письмової відмови від виплати.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), суд встановив таке.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 114 від 07 травня 2022 року старшого солдата ОСОБА_2 було зараховано до списків особового складу частини, взято на всі види забезпечення, встановлено посадовий оклад та відповідні премії і доплати.

04 лютого 2023 року ОСОБА_2 зник безвісти в результаті військових дій під час проведення бою.

ОСОБА_1 було сповіщено про зникнення безвісти сина повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.2023 №410.

По факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_2 було проведено службове розслідування.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2023 №1099 "Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_2 ", останній зник безвісти під час виконання службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Проведеними пошуковими заходами встановити місце знаходження вищевказаного військовослужбовця, його тіла або останків не вдалось.

Службовим розслідуванням неправомірних дій вищевказаного військовослужбовця не встановлено.

Облікувати, як такого, що з 04 лютого 2023 року зник безвісти, військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_2 , гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 звернулася із заявою для нарахування грошового забезпечення за безвісти зниклого ОСОБА_2 .

До заяви було додано наступні документи: копія повідомлення про зниклого безвісти від 12 лютого 2023 року №410; копія паспорту ОСОБА_1 ; копія ІПН ОСОБА_1 ; копія довідки реквізитів; копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 24 жовтня 2002 року; копія довідки від 15 лютого 2023 року вих.№15/02/2023;копія свідоцтва про народження ОСОБА_2

18.03.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №2518 «Про виплату грошового забезпечення сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », а саме матері ОСОБА_2 у розмірі 50% всіх видів грошового забезпечення.

05.04.2024 позивачка звернулася до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій вказала, що із рішення про виплату 50 % грошового забезпечення не погоджується та просила надати інформацію про одержувача частки 50 % грошового забезпечення безвісти зниклого сина.

У відповідь на заяву Військова частина листом від 26.04.2023 повідомила, що виплата грошового забезпечення здійснюється батькам рівними частинами, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Позивачка вважає, що має право на 100% виплати грошового забезпечення її сина, який зник безвісти, у зв`язку з чим звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частин 2-4 статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

07.06.18 р. наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Відповідно до пункту 1 Розділу ХХХ Поряду № 260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділу ХХХ Порядку № 260).

За приписами пункту 3 Розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.16 р. № 884 (далі - Порядок № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

З огляду на вищезазначені норми, у випадку якщо військовослужбовець, який вважається безвісно відсутнім не перебуває у шлюбі та не має неповнолітніх дітей які перебувають на його утриманні та/або повнолітніх дітей які проживають разом із ним, право на отримання грошового забезпечення переходить до батьків військовослужбовця.

При цьому у випадку наявності декількох осіб, що мають право на виплату їм грошового забезпечення, сума виплати розподіляється рівними частками на кожного (кожну) із них. І лише у разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

До матеріалів справи не надано підтверджень, що військовослужбовець ОСОБА_2 , який зник безвісти 04.02.2023 перебуває у шлюбі, має неповнолітніх дітей які перебувають на його утриманні та/або повнолітніх дітей які проживають разом із ним.

Відповідно до довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Селецька-21» від 15.02.2023 №15/02/2023 ОСОБА_1 зареєстрована і проживає АДРЕСА_1 . Разом із нею зареєстрований і проживає її син ОСОБА_2 . Інші проживаючі і зареєстровані відсутні.

Відтак, право на отримання його грошового забезпечення у зв`язку із визнанням безвісно відсутнім, мають право його батьки в рівних частинах.

У свідоцтві про народження ОСОБА_2 його батьками зазначено ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_1 (мати).

Відтак, в розумінні Закону № 2011 та Порядку № 884 право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 мають ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивачка) в рівних частинах. Відповідно, позивачці у зв`язку з зверненням з відповідною заявою виплачується 50% грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 .

Виплата 100% грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 можлива за умови надходження від ОСОБА_3 заяви про відмову від виплати грошового забезпечення.

Законом № 2011 та Порядком 884 чітко визначено право за обома батьками і лише за умови відмови від виплати виплата здійснюється одному з них, а наявність заяви є вже підставою для здійснення виплати.

Суд, також відхиляє посилання позивачки, як на підставу для виплати їй 100% грошового забезпечення ОСОБА_2 на розірвання шлюбу з 2002 р. між нею та ОСОБА_3 та не сплату ним аліментів, оскільки зазначене не впливає на право ОСОБА_3 на отримання виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 , передбаченого Законом № 2011 та Порядком 884.

Позивачкою не надано до суду доказів позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Частка грошового забезпечення одного з батьків безвісно відсутнього військовослужбовця може бути виплачена іншому з батьків, лише у разі письмової відмови від виплати. Виплата цієї частки (одного з батьків) не ставиться у залежність від належного виконання батьківських обов`язків, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо, а пов`язується з наявністю правового статусу батька чи матері, заснованого на спорідненості з дитиною.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі №381/3650/17.

Таким чином, відповідачем правомірно виплачується позивачці 50% грошового забезпечення, відповідно дії відповідача є правомірними.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ), третя особа: Міністерство оборони України (Проспект Повітрофлотський,6 м.Київ,03168, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

21.03.25