Справа № 160/801/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2025 рокуСправа №160/801/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Книш Тетяни Юріївни до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними та скасування наказів,-
13.01.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 12.01.2025 року через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 в особі представника Книш Тетяни Юріївни до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 , в якій представник позивача з рахуванням уточнень до позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 20.01.2025 року просить суд:
- визнати незаконним призов ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з питань мобілізації та мобілізаційної готовності) від 02.12.2024 року № 687 щодо призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначення на посаду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позову представником позивача зазначено наступне. 02.12.2024 року о 09.00 г. ОСОБА_1 знаходячись у м. Дніпро Дніпропетровської області був зупинений представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 . Без проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 був доставлений до військової частини НОМЕР_1 , де по теперішній час і перебуває. Встановлено, що ОСОБА_1 має постійне місце реєстрації та проживання, а саме АДРЕСА_2 та на виконання вимог Закону України Про військовий обов`язок та військову служби, Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Порядок перебування на обліку, як військовозобов`язана особа, не порушував, місце проживання та реєстрації не змінював. За допомогою встановлення мобільного застосунку Резерв+ з моменту набрання законної сили Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку № 3633-ІХ від 11.04.2024 року сформував електронний військово-обліковий документ та уточнив свої облікові дані. Таким чином законодавство у сфері військового обліку ОСОБА_1 не порушував, у адміністративному розшуку, як особа, що порушує правила військового обліку або ухиляється від мобілізації, не перебував. Однак, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 в порушення вимог Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, Постанов КМУ № 1487 від 30.12.2022 року та № 560 від 16.04.2024 року винесено наказ № 687 від 02.12.2024 року про призов та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . В подальшому командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ (по стройовій частині) про зарахування до списків особового складу військової частини та призначення на посаду останнього. Зазначенні дії оскаржувались в тому числі у ІНФОРМАЦІЯ_6 , оперативному командуванні ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак жодного результату не дало. Також 13.12.2024 року через оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_7 спрямовувався адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 , з метою витребування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та призначення на посаду, однак, до теперішнього часу відповідь не надійшла. Таким чином представник позивача вважає, що зазначені накази є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.
19.02.2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-1 заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача-1 зазначив наступне. ОСОБА_1 , 1998 року народження пройшов медичний огляд позаштатною ВЛК та отримав висновок, оформлений постановою у формі довідки № 128 від 02.12.2024 року (пр. № 327 від 02.12.2024 року) про його придатність до військової служби. На момент здійснення заходів з проведення призову, позивач не звертався із заявами про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначних у ст. 23 Закону № 3543-ХІІ. Відтак, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 687 від 02.12.2024 року ОСОБА_1 , 1998 року народження був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 . При цьому, на виконання приписів пункту 81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, у зв`язку з призовом ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем його перебування на військовому обліку, перед призовом на військову службу, було взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доводи позивача про неможливість його мобілізації, у зв`язку з виконанням ним вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року, не ґрунтуються на вимогах наведеного вище законодавства та є надуманими. Під час проведення заходів, направлених на виконання вимог Указу Президента щодо проведення загальної мобілізації та організації призову військовозобов`язаних громадян на військову службу під час мобілізації в особливий період, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 був виявлений гр. ОСОБА_1 , 1998 року народження, в якого закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби. Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року передбачені виключні обмеження щодо направлення на медичний огляд повісткою лише стосовно наступної категорії осіб: - які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки до прийняття у відношенні них рішення відповідною комісією (п. 63 Постанови); - які прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних) вони викликаються на медичний огляд повісткою (п. 69 Порядку). Зважаючи на те, що позивач не звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення даних та не подав заяву про відстрочку, його в той же день було направлено на військово-лікарську експертизу для визначення придатності до військової служби. Зважаючи на те, що ВЛК, яка проводила медичний огляд позивача та склала довідку № 128 від 02.12.2024 є позаштатними ВЛК, у разі незгоди з проведеним оглядом та висновком про придатність до військової служби, позивач мав звернутись до позаштатної ВЛК із заявою про проведення огляду ВЛК обласного ТЦК та СП, а у разі підтвердження результатів медичного огляду, оскаржити такий висновок до штатної ВЛК або до суду. Проте, позивачем не надано доказів дотримання ним встановленої процедури оскарження результатів позаштатної ВЛК та його доводи про неповноту проведеного медичного огляду та незаконність висновків ВЛК про його придатність до військової служби не можуть бути прийняті до уваги судом через порушення досудового порядку врегулювання спору.
18.03.2025 року від представника військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-2 заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача-2 зазначив наступне. Відповідно до п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік. Отже обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені в тому числі на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема на відповідача № 1 ІНФОРМАЦІЯ_9 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.12.2024 №358 відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_9 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з відповідного наказу. Таким чином, командир в/ч НОМЕР_1 постановляючи наказ про зарахування ОСОБА_2 до списків частини діяв виключно в межах своїх повноважень, та правові підстави для скасування такого наказу, як і підстави для зобов`язання виключити останнього зі списків військової частини - відсутні. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.02.2025 р. солдата ОСОБА_1 було переведено до військової частини НОМЕР_2 . Отже, представник відповідача-2 вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 14.01.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 року означену позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; позовної заяви із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету та доказами направлення іншим учасникам справи (та її копіями в разі подання до суду в паперовому вигляді відповідно до кількості учасників справи), у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами, із зазначенням відповідачем (відповідачів) суб`єкта (суб`єктів) владних повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства виходячи із приписів ст. 5 КАС України; вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.
У встановлений ухвалами суду від 20.01.2025 строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, як зазначив представник відповідача у поданій до суду позовній заяві, 02.12.2024 року о 09.00 г. позивач, ОСОБА_1 , 1998 року народження знаходячись у м. Дніпро Дніпропетровської області був зупинений представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_9 ), а в подальшому затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 . Без проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 був доставлений до військової частини НОМЕР_1 , де по теперішній час і перебуває. Встановлено, що ОСОБА_1 має постійне місце реєстрації та проживання, а саме АДРЕСА_2 та на виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову служби», Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Також представник позивача у позовній заяві стверджує, що дотримуючись вказаних вимог шляхом встановлення мобільного застосунку «Резерв +» з моменту набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року сформував електронний військово-обліковий документ та уточнив свої облікові дані. Таким чином законодавство у сфері військового обліку ОСОБА_1 не порушував, у адміністративному розшуку, як особа, що порушує правила військового обліку або ухиляється від мобілізації, не перебував. Як встановлено, ОСОБА_1 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 не перебував. Доставлений до вказаного центру комплектування та соціальної підтримки без законних на то підстав та не уповноваженою на це особою. Фактично затримання було здійснено представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 затримання військовозобов`язаної особи здійснюється виключно органами національної поліції. Одразу після доставки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Постанов КМУ № 1487 від 30.12.2022 та № 560 від 16.04.2024 винесено наказ № 687 від 02.12.2024 про призов та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . В подальшому командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ (по стройовій частині) про зарахування до списків особового складу військової частини та призначення на посаду останнього. Встановлено, що військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 не проведено оцінку стану здоров`я військовозобов`язаного ОСОБА_1 для проходження військової служби, який є одним із головних етапів порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації. Також 13.12.2024 року через оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » спрямовувався адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 , з метою витребування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та призначення на посаду, однак, до теперішнього часу відповідь не надійшла. 07.01.2025 року було встановлено наявність електронної адреси військової частини НОМЕР_1 та у зв`язку з чим було спрямовано адвокатський запит з метою витребування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та призначення на посаду. Однак, знову військовою частиною НОМЕР_1 запит проігнорований.
Як свідчать матеріали справи, позивач пройшов медичний огляд позаштатною ВЛК та отримав висновок, оформлений постановою у формі довідки № 128 від 02.12.2024 року (пр. № 327 від 02.12.2024 року) про його придатність до військової служби.
На момент здійснення заходів з проведення призову, позивач не звертався із заявами про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначних у ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.
Відтак, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 687 від 02.12.2024 року ОСОБА_1 , 1998 року народження був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .
Як зазначив представник позивача у поданій до суду позовній заяві, 02.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено наказ № 687 про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 . Зазначений наказ не доводився ОСОБА_1 та останній не ознайомлювався з ним. Зі змістом вказаного наказу ОСОБА_1 ознайомився 14.12.2024 після надання документів на адвокатський запит (відповідь надана на електронну адресу 14.12.2024 року).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.12.2024 №358 відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_9 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з відповідного наказу.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.02.2025 р. солдата ОСОБА_1 було переведено до військової частини НОМЕР_2 .
Вважаючи призов, наказ щодо призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаного та наказ щодо зарахування до списків особового складу та призначення на посаду протиправними та безпідставними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.
Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.
Таким чином, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України № 389-VIII від 12.05.2015 року «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє станом на час розгляду справи.
Також, Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено загальну мобілізацію, протягом 90 діб, із дня набрання чинності цим Указом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби. передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.
Частиною 2 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Відповідно до ч. 12 ст. 12 Закону № 2232-ХІІ військовозобов`язані, які, зокрема, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03 березня 2022 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року оголошено загальну мобілізацію, в тому числі і на території Дніпропетровської області.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року (далі Закон № 3543-ХІІ), призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.
Відповідно до п. 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого по-становою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року (далі Порядок), на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до п. 3 Порядку, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період про-водиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Зокрема, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період згідно з п. 6 Порядку включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Згідно з п. 69 Порядку, особи, які не проходили медичний огляд або в яких за кінчився строк дії рішення про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.
Пунктом 81 Порядку визначено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов.
Як вбачається з обставин справи, ОСОБА_1 , 1998 року народження пройшов медичний огляд позаштатною ВЛК та отримав висновок, оформлений постановою у формі довідки № 128 від 02.12.2024 року (пр. № 327 від 02.12.2024 року) про його придатність до військової служби.
На момент здійснення заходів з проведення призову, позивач не звертався із заявами про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначних у ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.
Відтак, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 687 від 02.12.2024 року ОСОБА_1 , 1998 року народження був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .
При цьому, на виконання приписів пункту 81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, у зв`язку з призовом ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем його перебування на військовому обліку, перед призовом на військову службу, було взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доводи позивача про неможливість його мобілізації, у зв`язку з виконанням ним вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року, не ґрунтуються на вимогах наведеного вище законодавства та є безпідставними.
Щодо доводів позивача про порушення вимог закону при проходженні ним медичного огляду, слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 68, 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження.
Резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.
Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.
Обов`язковість проходження медичного огляду особами, в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби закріплений у ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою визначено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, під час здійснення заходів, направлених на виконання вимог Указу Президента щодо проведення загальної мобілізації та організації призову військовозобов`язаних громадян на військову службу під час мобілізації в особливий період, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями проводити медичний огляд військовозобов`язаних для визначення їх придатності до військової служби.
Так само і військовозобов`язані громадяни, у відповідності з діючими положеннями законодавства, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Під час проведення заходів, направлених на виконання вимог Указу Президента щодо проведення загальної мобілізації та організації призову військовозобов`язаних громадян на військову службу під час мобілізації в особливий період, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 був виявлений гр. ОСОБА_1 , 1998 року народження, в якого закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби.
Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року передбачені виключні обмеження щодо направлення на медичний огляд повісткою лише стосовно наступної категорії осіб:
- які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки до прийняття у відношенні них рішення відповідною комісією (п. 63 Постанови);
- які прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних) вони викликаються на медичний огляд повісткою (п. 69 Порядку).
Зважаючи на те, що позивач не звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення даних та не подав заяву про відстрочку, його в той же день було направлено на військово-лікарську експертизу для визначення придатності до військової служби.
Порядок проходження військово-лікарської комісії передбачено Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення), яким затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 22.1. Положення, дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК на військовозобов`язаних, резервістів записуються у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються.
На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.
Зазначеним Положенням оформлення окремого документа у вигляді «направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією» для військовозобов`язаних, які призиваються на військову службу під час мобілізації не передбачено. Відповідно до пункту 18.2. направлення на медичний огляд підписується керівником ТЦК та СП лише у випадку направлення на ВЛК ТЦК та СП призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які приймаються на військову службу за контрактом.
Відтак, «направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією на позивача, який був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, не складалось.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно п.1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 2.5.1 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України, ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Згідно з пунктом, 2.8.1. ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та
ІНФОРМАЦІЯ_13 призначається лікар, який пройшов тематичне удосконалення (підвищення кваліфікації) з питань військово-лікарської експертизи або має досвід виконання обов`язків у складі військово-лікарських комісій не менше одного року, наказом керівника районного ТЦК та СП після погодження з керівником районного (міського) державного або комунального закладу охорони здоров`я (установи), головою ВЛК обласного ТЦК та СП, Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_14 ,
ІНФОРМАЦІЯ_15 (Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ) призначається начальник медичного відділення цього ТЦК та СП наказом керівника ТЦК та СП після погодження з начальником ВЛК регіону.
Персональний склад ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП визначається наказами відповідних керівників ТЦК та СП на підставі наданої начальником (керівником) закладу охорони здоров`я (установи) інформації про перелік медичних працівників, які залучаються до роботи ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП, із зазначенням їх спеціальностей.
Як слідує з пункту 2.8.2, ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення.
Відповідно до пункту 2.8.3. ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
Пунктом 3.3 визначено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_16 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Таким чином, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До позаштатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП. При цьому, дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_16 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що військовозобов`язані підлягають медичному огляду позаштатною ВЛК, а у разі незгоди з результатами військово-лікарської експертизи, направляються на огляд штатною ВЛК обласного ТЦК та СП, постанову якої вже може бути оскаржено до штатних ВЛК або у судовому порядку.
Зважаючи на те, що ВЛК, яка проводила медичний огляд позивача та склала довідку № 128 від 02.12.2024 є позаштатними ВЛК, у разі незгоди з проведеним оглядом та висновком про придатність до військової служби, позивач мав звернутись до позаштатної ВЛК із заявою про проведення огляду ВЛК обласного ТЦК та СП, а у разі підтвердження результатів медичного огляду, оскаржити такий висновок до штатної ВЛК або до суду.
Проте, позивачем не надано доказів дотримання ним встановленої процедури оскарження результатів позаштатної ВЛК та його доводи про неповноту проведеного медичного огляду та незаконність висновків ВЛК про його придатність до військової служби не можуть бути прийняті до уваги судом через порушення досудового порядку врегулювання спору.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Отже обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені в тому числі на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема на відповідача № 1 ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.12.2024 №358 відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_9 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з відповідного наказу.
Таким чином, командир в/ч НОМЕР_1 постановляючи наказ про зарахування ОСОБА_1 до списків частини діяв виключно в межах своїх повноважень, та правові підстави для скасування такого наказу, як і підстави для зобов`язання виключити останнього зі списків військової частини - відсутні.
Крім того, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.02.2025 р. солдата ОСОБА_1 було переведено до військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до частини 2статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Ухвалюючи це судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п. 41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За приписами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На думку суду, в даній справі, відповідачем доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника Книш Тетяни Юріївни до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними та скасування наказів відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник