Справа № 756/1168/25
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06.03.2025 Справа № 756/1168/25
Номер справи 756/1168/25
Номер провадження 2-а/756/72/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2025 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3817518 від 08 січня 2025 року, винесену поліцейським відділення поліції № 3 (сел. Криве Озеро) Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Ігнатюк А.В. про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач просить закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на ті обставини, що 08 січня 2025 року старшим лейтенантом відділення поліції № 3 (сел. Криве Озеро) Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Ігнатюк А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно з якою він керував транспортним засобом марки «Форд», д.н.з НОМЕР_1 , в якого в темну пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі, а також без реєстраційного документа на причіп. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на відсутній будь-який доказ вчинення ним адміністративного правопорушення. Зазначає, що старший лейтенант поліції Ігнатюк А.В.повинна була зібрати належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Однак, у даній справі суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення. Тому просить позов задовольнити.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 27 січня 2025 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

14 лютого 205 року, на виконання ухвали суду від 29 січня 2025 року, засобами поштового зв`язку до суду надійшла квитанція про сплату судового збору та два примірники уточненого адміністративного позову.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд на 06 березня 2025 року.

Представник відповідача 03 березня 2025 року подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що постанова винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Зазначали, що 08 січня 2025 року близько 17:47 год. інспектором СРПП Петвомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції А.Ігнатюк під час несення служби помічено транспортний засіб «ТОURNEО», д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , у якого під час руху в темну пору доби не працювали задні стоп сигнали, чим порушено п.31.4.3 Правил дорожнього руху України. Додає, що під час розгляду адміністративного правопорушення було встановлено, що водієм транспортного засобу «ТОURNEО», д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 був ОСОБА_1 , який керував вказаним транспортним засобом, не маючи при собі реєстраційного документу на напівпричіп. У зв`язку з чим, інспектором СРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області біло розглянуто адміністративну справу на місці вчинення адміністративного правопорушення та винесено постанову ЕНА № 3817518 від 08 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 КУпАП. З цих підстав та приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, в задоволенні позову просять відмовити у повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 08 січня 2025 року старшим лейтенантом відділення поліції № 3 (сел. Криве Озеро) Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Ігнатюк А.В. винесено постанову серії ЕНА № 3817518 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Підставою для прийняття постанови стали обставини, зазначені в постанові: 08 січня 2025 року близько 17:47 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford ТОURNEО», д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , у якого під час руху в темну пору доби не працювали задні стоп сигнали, а також без реєстраційного документа на причіп, чим порушив п. 2.1.б, п.31.4.3 Правил дорожнього руху України.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.1.б ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з пунктом 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів (ст. 280 КУпАП).

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як наголошує ч. 1-2, ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч.1-2, ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1-2, ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з наданням відзиву представником відповідача наданий відеозапис з бодікамери поліцейського.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, проведення відеозапису, здійсненого нагрудними відеокамерами з метою фіксації правопорушення, відповідає вищенаведеним вимогам чинного законодавства, а отриманий відеозапис слід вважати належним і допустимим доказом, який підтверджує не тільки факт вчинення адміністративного правопорушення, але і правомірність винесення відповідної постанови.

З переглянутого судом фото та відеозапису доведено, що 08 січня 2025 року в темну пору доби на причіпі під керуванням водія ОСОБА_1 не працювали задні стоп сигнали. Також, на вимогу поліцейського позивач не надав реєстраційний документ на напівпричіп.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором накладено стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Доводи позивача про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки суб`єктом владних повноважень не зібрано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, спростовуються дослідженими доказами.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення правопорушення, тому дії інспектора є правомірними.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 березня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик