Справа № 591/11689/24
Суддя: Ніколаєнко О. О.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/591/155/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/11689/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2024 р. позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановами ІНФОРМАЦІЯ_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210? ч. 3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позивач вважає постанови протиправними, оскільки ані протоколи, ані постанови не місять доказів вчинення позивачем правопорушення та не містять обставин правопорушення.

Позивач просить: визнати протиправними та скасувати постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №11/24-221 та №11/24-221/1 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 04.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що повістка є засобом оповіщення про необхідність прибуття на визначену дату до центру комплектування, однак обов`язок військовозобов`язаних прибувати за викликом до центру комплектування встановлений не повісткою, а визначений правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку №1487. У оскаржуваній постанові №11-24-221 зазначено про порушення вимог абз. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ, що полягало у неприбутті адмінпритягуємого за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча позивач був оповіщений про дату, час та місце прибуття шляхом оформлення повістки, від отримання якої відмовився у присутності трьох свідків. Постанова №11/24-221/1 винесена у зв`язку з відмовою позивача від проходження військово- лікарської комісії, що підтверджується заявою даної особи. Постанова винесена з дотриманням вимог законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.10.2024 була складена повістка №0572, якою зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.10.2024 о 09:00 год. для уточнення персональних даних, даних військово облікового документа з військово обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Надана відповідачем повістка також містить відривну частину розписку про вручення 16.10.2024 повістки позивачу (а.с. 49).

Матеріали адміністративної справи містять акт від 14.10.2024 відмови позивача від отримання повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначено, що текст повістки про явку на зазначену дату і час було доведено (озвучено) позивачу. Акт підписаний двома посадовими особами (а.с. 50).

У призначений час позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказана обставина не заперечується сторонами у справі.

03.10.2024 начальником центру комплектування було направлено звернення до Сумського РУП ГУНП в Сумській області щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколів про адміністративне правопорушення. Серед осіб, зазначених у зверненні, був також позивач (а.с. 51).

07.11.2024 співробітниками поліції було доставлено позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено акт (а.с. 47).

07.11.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол №11/24-221про адміністративне правопорушення відносно позивача. Відповідно до протоколу 07.11.2024 у приміщенні КУ Сумська міська клінічна лікарня №5 було встановлено факт порушення ОСОБА_2 під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці (розпорядженню) 16.10.2024 для уточнення персональних даних, звірки даних військово облікового документа з військово обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів, проходження військово лікарської комісії та визначення призначення без поважних причин, визначених Переліком поважних причин неприбуття, несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №673.Зазначене є порушенням абз. 1 ч. 1 та абз. 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та кваліфікується як вчинення правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі позивач власним підписом підтвердив, що отримав другий примірник протоколу. Позивача було повідомлено під підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 12.11.2024 р. о 15:00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та роз`яснено права і обов`язки (а.с. 45).

07.11.2024 позивач відмовився від проходження військово лікарської комісії, про що склав відповідну заяву (а.с. 47).

Постановою № 11/24-221 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.11.2024 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. Суть правопорушення, зазначеного у постанові, є аналогічною викладеному у складеному 16.10.2024 протоколі відносно позивача (а.с. 28). У постанові мається відмітка про направлення її позивачу поштою.

Також 12.11.2024 відносно позивача була винесена постанова №11/24-221/1, відповідно до змісту якої 12.11.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт порушення позивачем законодавства про мобілізацінй підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово лікарської комісії чи відповідного районного (міського) Територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно з абз. 3 ч. 1 та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17 000 грн.(а.с. 27)

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.

У ході судового розгляду встановлено, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з постановою №11/24-221 стала неявка його за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_2 у призначений час для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії без поважних причин. Доказів з`явлення позивача у призначений час не надано, відсутні будь-які посилання на виконання цього обов`язку позивачем.

Як вбачається з копії повістки від її отримання позивач відмовився, у зв`язку з чим співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено та підписано акт відмови від отримання повістки.

Відповідно до п. 47 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 16 травня 2024 р. № 560 у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи положення наведеної вище норми, посадовими особами відповідача правомірно складено акт відмови позивача від отримання повістки та він є доказом підтвердження доведення позивачу змісту повістки, зокрема, стосовно обов`язку з`явитися у визначений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що позивач без поважних причин не з`явився до територіального центру комплектування у визначений у виклику час, такими діями він порушив положення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Стосовно дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений відносно позивача, складений уповноваженою особою, за змістом відповідає наведеним вище положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис про роз`яснення позивачу змісту ст. 63 Конституції України, прав, передбачених ст. 268 КУпАП, інформація про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, міститься підпис позивача про ознайомлення його зі змістом цих положень протоколу. Другий примірник протоколу був вручений позивачу, про що у постанові наявних його підпис.

Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова №11/24-221 містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Таким чином, судовим розглядом підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у частині неявки до центру комплектування за повісткою.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №11/24-221 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Відносно постанови №11/24-221 про накладення адміністративного стягнення суд зазначає таке.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ухвалою суду про відкриття провадження було витребувано у відповідача усі матеріали, на підставі яких були прийняті оскаржувані постанови. Відповідачем не було надано протоколу про адміністративне правопорушення, який би дозволяв встановити суть адміністративного правопорушення та підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, чи була повідомлена особа, відносно якої складено протокол, про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, чи були їй роз`яснені її права та обов`язки. На підтвердження правомірності цієї постанови відповідачем надано лише копію заяви позивача про відмову від проходження ВЛК. Таким чином, відповідачем не доведено дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справ про адміністративне правопорушення відносно позивача було здійснено одним і тим же органом у один і той же час. Відтак, відповідач повинен був накласти штраф у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд звертає увагу, що в даному випадку мав місце одночасний розгляд адміністративних справ одним і тим же органом та під час прийняття постанов за наслідками їх розгляду підлягала застосуванню ч. 2 ст. 36 КУпАП, тобто, за результатами розгляду відповідач повинен був накласти лише одне адміністративне стягнення.

В іншому випадку має місце подвійне застосування щодо однієї і тієї ж особи двох штрафних каральних заходів, що є непропорційним та надмірним обтяженням щодо такої особи.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2ст. 36 КУпАП, суд вважає, що притягаючи позивача до відповідальності у відповідності двома постановами, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення №11/24-221 підлягає залишенню без змін, а постанова 11/24-221 є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., тобто в більшому, ніж встановлено законом.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , як юридичної особи, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений при зверненні до суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу підлягає поверненню з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1816,80 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/24-221 про накладення адміністративного стягнення від 12.11.2024 року за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У задоволенні позовних вимог про скасування постанови № 11/24-221/1 про накладення адміністративного стягнення від 12.11.2024 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1816,80 грн.:

згідно з квитанцією №3763-6756-6069-2283 від 15.11.2024 АТ «Таскомбанк» на суму 1211,20 грн;

згідно з квитанцією №7688-8844-8670-5584 від 15.11.2024 АТ «Таскомбанк» на суму 605,60 грн

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2025.

Суддя О.О.Ніколаєнко