Справа № 280/593/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Справа № 280/593/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100000 гривень за період 15.05.2022 29.05.2022 (перебування у відпустці на лікування після травми, пов`язаною із захистом Батьківщини та переміщення із одного закладу охорони здоров`я до іншого), з врахуванням виплачених раніше сум;

стягнути з відповідача на користь позивача 33362,84 грн. додаткової винагороди.

Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 20.11.2009 по 11.07.2022 він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ. Позивач зазначає, що 24.02.2022 під час виконання бойового завдання поблизу м.Василівка Запорізької області він був збитий невстановленим водієм невстановленої бойової машини РСЗВ «Ураган», внаслідок чого отримав тяжкі травми. Позивач зазначає, що у період з 25.02.2022 по 14.05.2022 він безперервно перебував на стаціонарному лікуванні, а у період з 15.05.2022 29.05.2022 у відпустці на лікування після травми, пов`язаною із захистом Батьківщини. Позивач зазначає, що відповідачем протиправно не було нараховано та виплачено йому додаткову винагороду за період з 15.05.2022 29.05.2022 у розмірі до 100000,00 грн., яка за розрахунком позивача складає 33362,84 грн. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, про порушення провадження у справі повідомлений належним чином.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 20.11.2009 по 11.07.2022 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ.

24.02.2022 під час виконання бойового завдання поблизу м.Василівка Запорізької області ОСОБА_1 був збитий невстановленим водієм невстановленої бойової машини РСЗВ «Ураган», внаслідок чого отримав травми.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 25.02.2022 по 14.05.2022 проходив лікування від отриманих 24.02.2022 травм, з 16.05.2022 по 29.05.2022 перебував у відпустці за станом здоров`я, з 30.05.2022 по 14.06.2022 проходив лікування.

Позивач вважаючи, що йому протиправно не була виплачена додаткова винагорода із розрахунку 100000 гривень за період 15.05.2022 29.05.2022 (перебування у відпустці на лікування після травми, пов`язаною із захистом Батьківщини та переміщення із одного закладу охорони здоров`я до іншого), звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції чинній на дату спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн. є отримання таким військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва), яке пов`язане із захистом Батьківщини.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що у зв`язку з отриманням позивачем травм у лютому 2022 року йому виплачена додаткова винагорода в розмірі до 100000,00 грн. за період перебування на лікуванні.

Проте, не виплачена додаткова винагорода за період за період 15.05.2022 29.05.2022.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 16.05.2022 по 29.05.2022 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я.

При цьому, зазначена відпустка була надана позивачу на підставі довідки ВЛК ВЧ НОМЕР_2 , в якій визначено потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.17).

Суд зазначає, що відповідно до приписів Постанови №168 (в редакції на травень 2022 року), право на отримання додаткової винагороди у період перебування у відпустці мають лише ті військовослужбовці, яким надана відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, визначальним для визначення права на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. є встановлення ступеню тяжкості отриманого військовослужбовцем поранення за висновком ВЛК.

Право на отримання додаткової винагороди у період відпустки мають лише ті військовослужбовці, які отримали тяжке поранення (контузію, травму, каліцтво).

За таких обставин, для виникнення у військової частини обов`язку щодо нарахування та виплати військовослужбовцю додаткової винагороди за період перебування у відпустці, до військової частини має бути наданий висновок ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці, із визначенням того, що поранення (контузія, травма, каліцтво), має ступінь тяжкого.

Суд зазначає, що у довідці ВЛК ВЧ НОМЕР_2 від 12.05.2022 №34, як і у постанові М(ВЛ)К ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 16.10.2024 №265, відсутня інформація про те, що травма отримана ОСОБА_1 має ступінь тяжкої травми.

При цьому, суд зазначає, що ступінь тяжкості травмування можуть встановлювати лише медичні працівники, у даному випадку посадові особи ВЛК, а відповідач не наділений такими повноваженнями.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для нарахування позивачу за спірний період з 16.05.2022 по 29.05.2022 (перебування у відпустці) додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн. розмірі, оскільки відсутній висновок ВЛК із визначенням ступеню тяжкості отриманої травми.

Щодо виплати додаткової винагороди за 15.05.2022, суд зазначає, що у позовній заяві позивач самостійно зазначає, що у цей день він повертався з лікування з міста Вінниця до міста Запоріжжя.

Відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода виплачується зокрема час переміщення військовослужбовця з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, проте 15.05.2022 позивач не прямував до іншого лікувального закладу, а фактично прибув до розташування військової частини де отримав відпустку з 16.05.2022.

За таких обставин, підстави для нарахування додаткової винагороди за 15.05.2022 відсутні, оскільки позивач не переміщувався у цей день з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова