Справа № 640/33201/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 березня 2025 року Справа № 640/33201/20 ЗП/280/220/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом - ОСОБА_1

до - Головного управління ДПС у місті Києві

про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що він є застрахованою особою, і єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за позивача в період з 2017 по 2020 роки нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску ним ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримував дохід від неї. Відтак, позивач вважає протиправними та просить скасувати вимоги відповідача про сплату боргу (недоїмки).

04.02.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалою відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва, 21.02.2025 справа № 640/33201/20 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 справу № 640/33201/20 передано на розгляд судді Сацькому Р.В.

26 лютого 2025 року ухвалою суду суддею Сацьким Р. справу прийнято до провадження.

28 лютого 2025 р. суд ухвалив замінити відповідача по справі, а саме Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, код ЄДРПОУ 44096797).

27 лютого 2025 р. через систему Електронний суд до суду надійшло клопотання представника відповідача про заміну сторони у справі, в якій представник просить суд - замінінити відповідача по справі, Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А, ) на правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011). Клопотання обгрунтоване реорганізацією податкового органу.

28 лютого 2025 р. суд ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача та постановив замінити відповідача по справі, а саме - Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

28 лютого 2025 р. через систему Електронний суд до суду надійшли додаткові пояснення позивача.

Представником відповідача 26 лютого 2021 року до суду надано відзив на позовну заяву. Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що починаючи з 01 січня 2017 року набули чинності зміни до Закону №2464, якими на кожну фізичну особу-підприємця та особу, яка провадить незалежну професійну діяльність покладається обов`язок по сплаті єдиного соціального внеску незалежно від обраної системи оподаткування, факту здійснення нею підприємницької діяльності/отримання доходу та незалежно від фінансового стану платника. Вказує, що не зважаючи на те, що позивач не займалася незалежною професійною діяльністю в якості адвоката та не отримуючи від неї жодного доходу з 01 січня 2017 року зобов`язана нараховувати і сплачувати ЄСВ, оскільки у цей період вона була зареєстрована як: самозайнята особа, особа, яка проводить незалежну професійну діяльність у сфері юридичної практики. Відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позову.

03 березня 2021 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у яких позивача не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов. Позов просить задовольнити.

28 лютого 2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача. Позивач вчергове звертає увагу суду на те, що доказів отримання позивачем у цей період доходів від провадження адвокатської діяльності ГУ ДПС не надало. Наявність у позивача свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю посвідчує лише таке право, однак не є доказом здійснення адвокатської діяльності та отримання від цієї діяльності доходу. Відтак, встановлених Законом № 2464-VI підстав для сплати позивачем єдиного внеску в розмірі 32051,16 грн не було. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.03.2016 серії ХМ № 000032.

З 13.07.2016 по 04.01.2022 позивач перебував на обліку, як особа, що провадить незалежну професійну діяльність, у Головному управлінні ДПС у Київській області.

Починаючи з 05.01.2022 позивач перебуває за місцем податкового обліку у Головному управлінні ДПС у м.Києві, Лівобережна державна податкова інспекція; адреса реєстрації: 02137, м.Київ, Дарницький район, вул.Зарічна, буд.1Б, кв.232.

Відповідно до довідки Пенсійного фонду України Форми ОК-7 від 24.12.2020р. 8987 8130 7599 7919 (дані з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування), позивач у період з січня 2017 року по грудень 2020 року перебував у трудових правовідносинах з різними роботодавцями, де також отримував заробітну плату, і за всі місці вказаного періоду роботодавцями було сплачено страхові внески.

10 листопада 2020 року Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-25802-13/1031 в сумі 6 091,38 грн.

08 грудня 2020 року Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-25802-13/1150 в сумі 6 091,38 грн., з якої: 3 537,58 грн. недоїмка, 826,92 грн. штрафи, 1 726,88 грн. пеня.

Позивач, не погоджуючись з винесеними вимогами про сплату боргу (недоїмки), вважаючи їх протиправними та таким, що підлягають скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Законом №2464-VI.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пункт 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 ПК дає визначення поняттю «працівник» - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відносини щодо сплати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно отримує дохід від роботодавця, що використовує її працю на умовах трудового або цивільно-правового договору, або на інших умовах, передбачених законодавством, Законом №2464-VI не врегульовано.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний соціальний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не отримує дохід від роботодавця, який використовує її працю на умовах трудового або цивільно-правового договору, або на інших умовах, передбачених законодавством. В іншому випадку така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення правових норм, якими врегульована сплата єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС як самозайняті особи, зокрема особи, які мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно отримують доход від роботодавця, який використовує їх працю на підставі трудового або цивільно-правового договору, або інших умовах, передбачених законодавством, спричиняє подвійну сплату єдиного внеску (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Такий правовий висновок щодо застосування норм Закону №2464-VI відповідає висновку, який Верховний Суд зробив в постанові від 27.11.2019 у адміністративній справі №160/3114/19 та в подальшому був підтриманий, зокрема в постанові від 04.12.2019 у адміністративній справі №440/2149/19 та в постанові від 16.03.2021 у адміністративній справі № 500/2433/19.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстав для відступу від правової позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної в зазначених постановах, Запорізький окружний адміністративний суд у цій справі не знаходить.

Як убачається із матеріалів справи, позивач за період, в якому відповідачем виніс оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки), перебував у трудових відносинах з різними роботодавцями (виконував функції найманого працівника), які сплачували за нього відповідний розмір ЄСВ.

Тому, з урахуванням наведених позицій Верховного Суду, позивач не зобов`язаний був самостійно нараховувати і сплачувати ЄСВ, як самозайнята особа, - адвокат.

Судом враховано, що Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2020 року у справі № 640/9468/19 було ухвалено:

- Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А, ), уповноваженої особи Головного управління ДПС у Київській області Козирєва Павла Генріховича (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

- Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Головного управління ДФС у Київській області Козирєва Павла Генріховича про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 04.04.2019 № .

- Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Ухвалюючи рішення, суд у даній справі зробив наступний висновок: «оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону № 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який прийнято оскаржуване рішення, нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

А відтак, враховуючи, що у позивача не виникало обов`язку у спірний період щодо сплати єдиного соціального внеску, у відповідача були відсутні підстави для застосування штрафних санкцій за його несплату або несвоєчасну сплату, а рішення від 04.04.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (неперерахування) єдиного внеску від 26.04.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області повернуто.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за повторно поданою ГУ ДПС у Київській області апеляційною скаргою.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 640/9468/19 постановлено:

- Відмовити Головному управлінню ДПС у Київській області у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відмовити.

- Відмовити Головному управлінню ДПС у Київській області у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку.

- Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020.

Суд також враховує, що 21 червня 2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 640/4659/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити дії, згідно якого вирішено:

- Адміністративний позов задовольнити повністю.

- Стягнути на користь ОСОБА_1 помилково сплачені грошові кошти в сумі 32051,16 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, штрафів / пені з цього внеску з відповідного рахунку Головного управління ДПС у Київській області.

- Стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року вирішено: Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, залишити без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2022 року залишити без змін.

27 квітня 2023 року Касаційним адміністративним судом у складі Верховного суду було постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі № 640/4659/20.

Відтак, рішеннями судів у справах № 640/9468/19 та № 640/4659/20, які набрали законної сили, вже було встановлено відсутність підстав для нарахування позивачу єдиного внеску за період, коли позивач перебував у трудових правовідносинах і єдиний внесок за нього сплачував роботодавець.

Частиною 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів, які б спростовували позовні вимоги та давали б підстави не враховувати преюдиційні висновки судів у справах № 640/9468/19 та № 640/4659/20 відповідачем до суду не надано.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем у даній справі за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 1 681,60 грн.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 681,60 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у місті Києві.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 листопада 2020 року № Ф-25802-13/1031, винесену Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області;

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08 грудня 2020 року № Ф-25802-13/1150, винесену Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1 681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 21 березня 2025 року.

Суддя Р.В. Сацький