Справа № 160/32272/24
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2025 року Справа № 160/32272/24 провадження № ЗП/280/7/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати противоправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022р. № 168, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у період з 21.02.2024 по 01.03.2024; 19.03.2024 по 02.04.2024; 14.04.2024 по 24.04.2024, у розмірі по 100 000,00 грн. пропорційно із розрахунку на місяць;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022р. № 168, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у розмірі по 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) пропорційно в розрахунку на місяць з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за період часу з 21.02.2024 по 01.03.2024; 19.03.2024 по 02.04.2024; 14.04.2024 по 24.04.2024.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року адміністративну справу № 160/32272/24 передано за підсудністю до Запорізького окружного адміністративного суду.

13.01.2025 року адміністративна справа № 160/32272/24 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у справі № 160/32272/24 призначено головуючого суддю Сіпака А.В.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у спірні періоді позивач перебував на лікуванні за наслідками поранення, отриманого під час виконання завдань по захисту Батьківщини. Вважає, що оскільки поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, то має право на нарахування додаткової винагороди за період, коли позивач проходив стаціонарне лікування, у відповідності до приписів Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, виходячи із 100000 грн. на місяць.

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення позовної заяви та ухвали до його електронного кабінету. Зазначені документи доставлені відповідачу 13.01.2025 та 20.01.2025 відповідно.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 16.05.2024.

Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно із Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.06.2024 № 467/2024, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, старший солдат по мобілізації ОСОБА_1 11.04.2024 отримав: ВТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку, цефалгічний, цереброастенічний, вестибуло-атактичний синдроми АБГ: нейросенсорна втрата слуху однобічно при виконанні бойового завдання у поблизу населеного пункту Вербове, на підставі бойового розпорядження від 02.03.2024 № 825/ДСК.

У період з 14.04.2024 по 24.04.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська лікарня № 7» ЗМР із діагнозом: вибухова травма (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 2033).

У період з 21.02.2024 по 01.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР із діагнозом: гостре отруєння невідомою речовиною подразнюючої дії. Бронхообструктивний синдром. Хімічний опік ротоглотки та гортані (невідомовю речовиною). Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків (виписний епікриз до медичної карти стаціонарного хворого № 3409 від 01.03.2023).

Відповідно до Довідки ДУ Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України по Запорізькій області, Виписка із історії хвороби № 392 позивач перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом Інгаляційне отруєння ВДШ не уточненими речовинами при ВСО, МВТ, АБТ. Тінітус. Гострий ларингофарингіт. Викривлення носової перетинки. Жертва стихійного лиха, військових та інших воєнних дій.

03.12.2024 позивач надіслав відповідачу запит про надання інформації та пояснень, у якому просив пояснити йому на підставі якого законодавства не було нараховано та не виплачено додаткову винагороду з розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному.

Не отримавши виплати позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В силу статті 1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно пункту першого статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Так, позивач вважає, що має право на нарахування та виплату додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі виходячи зі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.04.2024 по 06.08.2024.

Частиною 2 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Відповідно до п. 1-2 вказаної Постанови, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260) визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач 11.04.2024 отримав: ВТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку, цефалгічний, цереброастенічний, вестибуло-атактичний синдроми АБГ: нейросенсорна втрата слуху однобічно при виконанні бойового завдання у поблизу населеного пункту Вербове, що підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.06.2024 № 467/2024.

Згідно доданої до позову виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2033 у період з 14.04.2024 по 24.04.2024 та виписного епікризу до медичної карти стаціонарного хворого № 3409 в період з 21.02.2024 по 01.03.2024, а також відповідно до Довідки ДУ Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України по Запорізькій області, Виписка із історії хвороби № 392 в період з 19.03.2024 по 02.04.2024 позивач проходив стаціонарне лікування.

Суд зазначає, що у спірний період позивач проходив лікування саме через отримані поранення, пов`язані із захистом Батьківщини, а тому, на думку суду, позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у вказані періоди.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 1, 13 ст. 5 Закону України Про судовий збір, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 21.02.2024 по 01.03.2024; 19.03.2024 по 02.04.2024; 14.04.2024 по 24.04.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 21.02.2024 по 01.03.2024; 19.03.2024 по 02.04.2024; 14.04.2024 по 24.04.2024.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20 березня 2025 року.

Суддя А.В. Сіпака