Справа № 280/1598/25
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Справа № 280/1598/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами, визначеними статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )

до Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96),

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач, Лівобережний ВДВС), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Постанову державного виконавця Лівобережного ВДВС Купрінової Х.В. про відкриття виконавчого провадження №76749606 від 22.01.2025.

Також просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Плецькою Ю.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 28.02.2025 серія АР №1220926.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на момент прийняття спірного рішення про відкриття виконавчого провадження стягувачем був порушений передбачений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) тримісячний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У встановленому законом порядку пропущений строк не поновлявся, тому, на думку позивача, державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий документ стягувачу без виконання на підставі п.2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII. Всупереч вищенаведеному, відповідачем не було повернуто стягувачу пред`явлену з пропуском строку Постанову ЕАР №6200564 від 22.11.2022, що мало наслідком прийняття, на думку позивача, неправомірної постанови про відкриття виконавчого провадження №76749606 від 22.01.2025. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 19.03.2025. Витребувано у відповідача: належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №76749606 в частині спірних правовідносин, у тому числі докази на підтвердження дати направлення постанови про відкриття у виконавчому провадженні №76749606 від 22.01.2025 на адресу ОСОБА_1 , та дати отримання ним вказаної постанови; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі третя особа, УПП в Запорізькій області ДПП НПУ).

11.03.2025 третя особа подала до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що посилання позивача на ч.2 ст. 12 Закону №1404-VIII є хибним, оскільки відповідно до п.10 3 підпункту 4 Розділу ХІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону №1404-VIII тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Вказує, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним відносно даної категорії справи, а сплата витрат на оплату послуг адвоката не підтверджена належними доказами. Просить відмовити у задоволенні позову.

18.03.2025 відповідач подав до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 10.03.2025 в частині витребування доказів.

19.03.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання». Посилається на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 420/10415/22, від 09.11.2023 у справі №0440/5997/18, від 19.06.2024 у справі № 278/6265/13, від 18.07.2024 у справі №796/198/2018. Вважає спірну постанову правомірною, просить відмовити в задоволенні позову.

Представники сторін та третьої особи 19.03.2025 подали до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, без їхньої участі.

З урахуванням положень частини 3 статті 194 та частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

На підставі наявних матеріалів судом встановлено такі обставини.

10.12.2024 Лівобережним ВДВС зареєстровано заяву УПП в Запорізькій області ДПП НПУ від 28.12.2022 №1536541/32/2022, подану на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про відкриття виконавчого провадження відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення по постанові у справі про адміністративне правопорушення для стягнення з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу в розмірі 2380 грн.

До заяви додано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6200564 від 22.11.2022, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 1190 грн за порушення ст.121-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

22.01.2025 державним виконавцем Лівобережного ВДВС Купріною Х.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76749606 з примусового виконання постанови №ЕАР №6200564 від 22.11.2022, виданої ДПП УПП в Запорізькій області, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 2380,00 грн.

Позивач вважає, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №ЕАР №6200564 від 22.11.2022 пред`явлено до примусового виконання з порушенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановленого Законом №1404-VIII, а тому у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та винесення спірної постанови, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом 1404-VІІІ.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, крім іншого, органами Національної поліції.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, у тому числі, частини перша і друга статті 121-3.

Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №ЕАР №6200564 від 22.11.2022 є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню відповідно до Закону №1404-VIII

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ (далі - Закон № 2129-IX), який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії режиму воєнного стану продовжувався, діяв під час виникнення спірних правовідносин, та діє і на час розгляду справи.

Слід зазначити, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №ЕАР №6200564 від 22.11.2022, а також спірна постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2025, прийняті під час дії воєнного стану та після набрання чинності Законом №2129-IX, отже, положення вказаної норми поширюються на спірні правовідносини.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 15.03.2023 у справі №260/2595/22, від 03.08.2023 по справі № 420/10415/22.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача про пропуск стягувачем строку пред`явлення до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №ЕАР №6200564 від 22.11.2022.

Таким чином, твердження позивача про протиправність спірної постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2025 з підстав пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є помилковими, а дії відповідача стосовно відкриття виконавчого провадження є правомірними.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2025 діяв у спосіб, визначений законодавством України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову задоволенні адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96), про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 20.03.2025.

Суддя М.О. Семененко