Справа № 340/4077/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2025 року м. Дніпросправа № 340/4077/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року в адміністративній справі №340/4077/24 (головуючий суддя першої інстанції - Хилько Л.І.) за позовом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області до Олександрійської міської ради, (третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРНАСОССЕРВІС») про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 21.06.2024 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Олександрійської міської ради, (третя особа: ТОВ «ТД «УКРНАСОССЕРВІС»), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його вчинити певні дії, спрямовані на визнання безхазяйним майном захисної споруди цивільного захисту (сховища) №40982, яке розміщено за адресою: вул.Олексія Скічка, 42а, м.Олександрія, Кіровоградська область, шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік захисної споруди як безхазяйної нерухомої речі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Олександрійської міської ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо невчинення дій, спрямованих на визнання захисної споруди цивільного захисту (сховища) №40982, яке розміщено за адресою: вул.Олексія Скічка, 42а м.Олександрія, Кіровоградська область безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік захисної споруди як безхазяйної нерухомої речі.

Зобов`язано Олександрійську міську раду Олександрійського району Кіровоградської області вчинити дії, спрямовані на визнання безхазяйним майном захисної споруди цивільного захисту (сховища) №40982, яке розміщено за адресою: вул.Олексія Скічка, 42а м.Олександрія, Кіровоградська область, шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік захисної споруди як безхазяйної нерухомої речі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки споруда цивільного захисту (сховище) №40982 знаходиться у нежитловій зоні на території, що використовується ТОВ «Торговий Дім «УКРНАСОССЕРВІС» для своєї діяльності. Дана територія огороджена бетонним парканом, немає вільного доступу з вулиці, окрім того на території вищевказаного підприємства виконуються певні технологічні роботи, рух транспорту та дія підйомно-навантажувального обладнання, що може становити загрозу для людей.

Позивач подав відзив на скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 11.03.2025 року по 20.03.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Так, на території Олександрійської територіальної громади обліковується захисна споруда цивільного захисту (сховище) №40982, яке розміщено за адресою: вул. Олексія Скічка, 42а, м. Олександрія, Кіровоградська область.

Відповідно до інформації Олександрійської міської ради від 03.06.2024 року №205/9/14/1, вказана захисна споруда перебувала у відомчій власності Міністерства регіонального розвитку і житлово-комунального господарства, побудована на території Олександрійського цегельного заводу, підприємства, яке було віднесено до категорії особливої важливості цивільного захисту для укриття найбільшої працюючої зміни. (а.с.55).

Згідно із договором купівлі-продажу обладнання, будівель та споруд (реєстр. №1521/8-6 від 30.05.1997 року), будівлі і територія Олександрійського цегельного заводу належить ТОВ «УКРНАСОССЕРВІС», без захисної споруди.

На теперішній час балансоутримувача зазначеного сховища не встановлено.

Відповідно до облікової картки захисної споруди цивільного захисту (сховище) №40982, яка складена 15.11.2000 року, та паспорту, сховище перебуває на балансі Торгового дому «УКРНАСОССЕРВІС» та розташоване за адресою: місто Олександрія, вулиця Радянська, 42а (сучасний топонім Олексія Скічка) (а.с.30-34).

Дані щодо діяльності Олександрійського цегельного заводу в Єдиному державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

В оцінках стану готовності захисної споруди цивільного захисту від 08.11.2021 року, 29.05.2023 року, 21.11.2023 року, 27.02.2024 року дані про власника та балансоутримувача сховища №40982 відсутні (а.с.35-47).

Відповідно до інформації Олександрійського районного управління ГУ ДСНС України в Кіровоградській області за №5532 01-1044/5532.2 від 16.05.2024 року балансоутримувача зазначеного сховища не встановлено (а.с.73).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація щодо права власності на 1/100 частку будівель, які розташовані за адресою місто Олександрія, вулиця О.Скічка, 42а, а саме на цегляну будівлю непромислового призначення під літ.«П» площею 75,8 кв.м., право власності на яку належить ОСОБА_1 (а.с.23).

Інформація про реєстрацію права власності на 99/100 частки майнового комплексу чи захисну споруду за вказаною адресою відсутня.

Згідно з інформацією Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 25.09.2023 року сховище за №40982 на обліку як об`єкт державної власності не перебуває (а.с.51).

Відповідно до архівної довідки №430 від 14.06.2024 року КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на ЗСЦЗ за адресою: вул.Олексія Скічка (колишня Радянська), 42а, м.Олександрія, Кіровоградська область не зареєстровано (а.с.89).

Вказана захисна споруда цивільного захисту відповідно до актів оцінки стану її готовності до використання за призначенням від 08.11.2021 року, 29.05.2023 року, 23.11.2023 року, 27.02.2024 року є не готовою до використання за призначенням для укриття населення.

Відповідач листом від 07.06.2024 року №210/9/14/1 повідомив позивача, що оскільки споруда цивільного захисту (сховище) №40982 віддалена від житлових будинків, знаходиться на закритій території підприємства, де проходять технологічні процеси, фактично втратило свої захисні властивості, використання його для укриття населення є недоцільним, тому заходи щодо реєстрації права комунальної власності не вживались (а.с.84).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не взяття на облік нерухомого майна протиправним, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Органи місцевого самоврядування з огляду на частини першу, п`яту статті 15 Закон України від 21.05.1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі по тексту - Закон №280/97-ВР) є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону; від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина п`ята статті 60 Закону №280/97-ВР).

Відтак, орган місцевого самоврядування уповноважений визначати юридичну долю об`єктів, що розташовані на земельних ділянках комунальної власності.

Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що саме власникові належать повний перелік правомочностей - право володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він може реалізовувати на власний розсуд.

Відповідно до частини другої статті 335 УК України орган місцевого самоврядування реалізує надані йому повноваження від імені та в інтересах територіальних громад. До відання місцевих рад належить також вжиття заходів щодо реєстрації та взяття на облік безхазяйного майна, розташованого на території відповідної громади, шляхом звернення до органу державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку.

Відповідно до частини першої статті 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що сховище за №40982 є безхазяйним майном, оскільки не має власника або користувача, який мав би на нього речові права.

Доказів щодо перебування захисної споруди №40982 за адресою: місто Олександрія, вулиця О.Скічка, 42а, у державній, комунальній чи приватній власності відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Враховуюче викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про застосування статті 355 ЦК України у питанні взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, яке розміщене на території Олександрійської міської ради.

Отже, орган місцевого самоврядування на території якого розміщено безхазяйну нерухому річ, зобов`язаний звернутися із заявою до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, для взяття безхазяйної нерухомої речі на облік.

Оскільки частину другу статті 355 ЦК України сформульовано імперативно, звернення з відповідною заявою є обов`язком, а не правом органу місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 червня 2024 року 420/19870/21.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Цивільним захистом, відповідно до статті 4 КЦЗ України є функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини четвертої статті 32 КЦЗ України для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Відповідно до частини п`ятої статті 32 КЦЗ України порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року №138 (далі по тексту - Порядок №138) визначено, що утримання захисних споруд - є комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Відповідно до частини восьмої статті 32 КЦЗ України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Пунктом 9 Порядку №138 передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

У відповідності до пункту 3 Порядку №138 балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Згідно із пунктом 10 Порядку №138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Як зазначалось вище, судом не встановлено, ані власника, ані користувача, ані балансоутримувача спірного приміщення - захисної споруди цивільного захисту (сховища) № 40982.

Отже, бездіяльність відповідача щодо визнання безхазяйним майном захисної споруди цивільного захисту (сховища) №40982, яке розміщено за адресою: вул.Олексія Скічка, 42а, м.Олександрія, суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини, оскільки станом на початок збройної агресії проти України захисна споруда цивільного захисту не має балансоутримувача, який має відповідати за стан готовності до використання за призначенням, через що не здатна забезпечити захист цивільного населення.

Порядок створення, утримання ЗСЦЗ, виключення таких споруд з фонду та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.15 Порядку №138 усі ЗСЦЗ на території України незалежно від форми власності підлягають обліку. Облік фонду ЗСЦЗ ведеться в паперовій та електронній формі.

Облік ЗСЦЗ здійснюють їх балансоутримувачі, які проводять облік шляхом складення в паперовій формі паспорта та облікової картки ЗСЦЗ, а також ведення в паперовій та електронній формі книги обліку ЗСЦЗ.

Відповідно до пунктів 22, 23 Порядку №138 Державна служба з надзвичайних ситуацій України веде загальнодержавний електронний облік ЗСЦЗ. Документальний облік ЗСЦЗ ведуть органи місцевого самоврядування, Рада міністрів АРК, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації.

Зняття ЗСЦЗ з обліку здійснюється міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів АРК, обласними держадміністраціями, органами місцевого самоврядування після їх виключення за погодженням з ДСНС з фонду ЗСЦЗ.

В пункті 20 Вимог щодо визначення критеріїв неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, оформлення документів, що підтверджують таку неможливість, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 року № 579, визначено, що ЗСЦЗ втрачає статус захисної споруди з дати її виключення з фонду захисних споруд, після чого підлягає виключенню з обліків фонду захисних споруд.

Отже, орган місцевого самоврядування не вправі в односторонньому порядку без погодження ДСНС приймати рішення про недоцільність використання ЗСЦЗ. Оскільки спірна ЗСЦЗ перебуває на обліку захисних споруд, орган місцевого самоврядування має виконувати норми цивільного законодавства та законодавства про цивільний захист населення, що стосуються порядку утримання споруд цивільного захисту.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку №138 у разі банкрутства (ліквідації) балансоутримувача захисних споруд державної та комунальної форми власності, а також виявлення безхазяйних захисних споруд органи місцевого самоврядування за погодженням з місцевими держадміністраціями, а також центральними органами виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають захисні споруди державної форми власності, приймають рішення про їх подальше використання.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач як орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень із заявою стосовно взяття вказаного майна на облік як безхазяйного не звертався, оголошення про намір взяття на облік об`єкту нерухомого майна як безхазяйного майна у друкованих засобах масової інформації сільською радою не розміщувалися, чим допущено протиправну бездіяльність.

З метою уникнення загрози заподіяння шкоди інтересам держави у сфері цивільного захисту, пов`язаних з неналежним станом ЗСЦЗ, саме Олександрійська міська рада зобов`язана вжити дії, спрямовані на визначення правового статусу ЗСЦЗ як безхазяйне майно шляхом звернення із відповідною заявою до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року в адміністративній справі №340/4077/24 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року в адміністративній справі №340/4077/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко