Справа № 640/15301/22
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/15301/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2022 ТОВ «Таєрс Лізинг» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ДПС України, ГУ ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6899678/41077656 від 03.06.2022;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної № 1757 від 29.11.2021;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Таєрс Лізинг» витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу, шляхом їх безспірного списання з рахунку відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 прийнято адміністративну справу № 640/15301/22 до провадження, визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної № 1757 від 29.11.2021 ТОВ «Таєрс Лізинг» 29.12.2021 отримано квитанцію про прийняття документу та зупинення його реєстрації у зв`язку з тим, що сума компенсації товару, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

23.02.2022 позивачем до комісії направлено повідомлення № 6 про подання пояснень та копій документів, і отримано рішення від 03.06.2022 № 6899678/41077656 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 01.12.2021 в ЄРПН на підставі того, що платником податку не надано первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Жоден документ у відміченому пункті не підкреслено всупереч вимогам форми рішення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520.

При цьому позивачем було надано письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у розрахунку коригування № 1 від 01.12.2021, надано всі документи відповідно до п.5 Порядку.

15.07.2022 позивачем подано скаргу на рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН, у відповідь отримано рішення від 21.07.2022 № 25784/41077656/2 про залишення скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Позивач не згоден з рішенням комісії з огляду на таке.

ТОВ «Таєрс Лізинг» зареєстроване та здійснює діяльність з оптової та роздрібної торгівлі автомобільними шинами, а також надає супутні послуги з шиномонтажу та сезонного зберігання автомобільних шин.

На підприємстві обліковується персонал у кількості 16 осіб. Для виконання діяльності, передбаченої статутом, позивач орендує офісні, складські приміщення, наявні власні та орендовані транспортні засоби.

В процесі ведення господарської діяльності позивачем укладено договір в порядку статті 205 ЦК на продаж автомобільних шин і покупцю виписано рахунок на оплату № ТЛ-0012019 від 29.11.2021 на суму 11700,00 грн та складено і зареєстровано податкову накладну від 29.11.2021 № 1757.

На підтвердження передачі товару виписано видаткову накладну № ТЛ-0007578 від 29.11.2021.

Згідно звернення ТОВ «ЗІП-АВТО» від 01.12.2021 № 308/2, позивач 01.12.2021 прийнято від покупця товар на суму 11700,00 грн за накладною на повернення № 67218 від 01.12.2021 та складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 до податкової накладної № 1757 від 29.11.2021.

Відповідно до квитанції від 29.12.2021, розрахунок коригування прийнято, проте його реєстрація зупинена.

Відповідно до роздруківки з Електронного кабінету платника податків ТОВ «Таєрс Лізинг» розділу системи електронного адміністрування ПДВ щодо суми перевищення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, - сума податку, на яку платника має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН станом на 01.12.2021 становила від 332 249,35 грн (на початок дня) до 825 924,11 грн (на кінець дня).

Відповідно до роздруківки з Електронного кабінету платника податків ТОВ «Таєрс Лізинг» розділу системи електронного адміністрування ПДВ щодо суми перевищення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, - сума податку, на яку платника має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН станом на 29.12.2021 становила від 430 207,07 грн (на початок дня) до 28415,48 грн (на кінець дня).

Товар, що продано позивачем покупцю, придбано у постачальника ТОВ «ДЖЕТ ТАЄРС» на підставі договору купівлі продажу № 14/1 від 23.02.2017. Отримання товару ТОВ «Таєрс Лізинг» підтверджується видатковою накладною № DT-0000472 від 29.12.2021.

Враховуючи, що 10-денний строк розгляду скарги сплинув 13.06.2022, позивач отримав лише рішення від 21.07.2022, яке є невмотивованим, тому розрахунок коригування підлягає реєстрації.

З посиланням на рішення ЄСПЛ у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації», у справі «Суомінен проти Фінляндії», «Хаджинастасиу проти Греції», постанови Верховного Суду від 20.05.2014 у справі № 64/366-10 (3-20гс14), від 18.05.2016 у справі № 922/51/15 (3-194гс16), позивач зазначив, що саме лише посилання комісії центрального рівня на норму права не може вважатися належною мотивацією рішення. З отриманих документів не вбачається навіть натяку на те, що відповідачем досліджено подані позивачем документи, та просив задовольнити позовні вимоги.

21.10.2022 відповідачем-І подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Комісія на момент прийняття оскаржуваного рішення керувалась положеннями Конституції України, Податкового кодексу України, постанови КМУ від 11.12.2019 № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», та наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

З посиланням на статті 61, 201 Податкового кодексу України, Порядку № 1246, постанови № 1165, Порядку № 520, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідач-І зазначив, що позивач отримав рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Відсутність вказаних документів не дала можливості підтвердити реальність здійснення господарських операцій згідно яких виписано податкові накладні. Первинні документи лише містять інформацію про господарську операцію, натомість підтвердити її реальність можливо лише оцінивши в сукупності всі документи, що мають бути у суб`єкта господарювання з урахуванням специфіки даної операції.

Оскільки рішення комісії було прийнято лише на підставі наданих їй документів, та рішення було прийнято лише за наслідком розгляду вказаних документів, недоцільно скасовувати оскаржуване рішення, посилаючись на документи, які не мали місця при поданні повідомлення, разом із документами, на підтвердження реальності здійснення господарської операції.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 820/17987/14 суд дійшов висновку, що господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, тобто господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, що підтверджується відповідними первинними документами, визначеними Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при цьому комісія при розгляді пояснень та копій документів, встановлює наявність зв`язку між фактом придбання відповідного товару та/або послуги та змістом господарської діяльності платника податків.

Відповідач-І зазначив, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, що зазначено у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 826/5743/14, від 10.04.2020 у справі № 823/1389/16, від 24.03.2020 у справі № 260/410/19, від 03.03.2020 у справі № 140/2715/18.

Також відповідач-І заперечував проти задоволення вимоги про зобов`язання зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки це є втручанням у дискреційні повноваження ДПС України.

З огляду на наведене, відповідач-І просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.10.2022 відповідачем ІІ надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

03 жовтня 2019 року в рамках справи № 826/15560/15, адміністративне провадження № К/9901/12070/18 (ЄДРСРУ № 84703813) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Наведені норми, у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, визначають обов`язок суду перевірити лише ті відносини, що стали підставою звернення до суду. Суд має встановити наявність/відсутність порушень з боку контролюючого органу саме в тих умовах в яких приймалось рішення. Тобто, розгляд судом документів Позивача, що не подавались на розгляд комісії порушить принцип офіційного з`ясування обставин справи та надасть Позивачу додаткові переваги в доказуванні своєї позиції, що в свою чергу порушить принцип рівності учасників судового процесу.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суд, викладеним у постанові від 21.05.2019 №0940/1240/18.

У цій справі Верховний Суд звернув увагу, що дослідження тих первинних документів які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, що свідчить про порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.

За таких обставин, Позивач фактично просить суд перебрати на себе функції контролюючого органу в частині дослідження документів та визначення права Позивача на складення податкової накладної, є неправомірною вигодою, яка не може бути задоволеною. Таким чином, із матеріалів справи слідує, що Відповідач прийняв рішення за одних обставин та документів, а Позивач просить суд скасувати вказане рішення обґрунтовуючи іншими (додатковими) обставинами та документами.

Також відповідач-ІІ зазначив, що однією з проблемних категорій судових спорів залишаються спори, які стосуються дискреційних повноважень адміністративного органу. Простіше кажучи, це спори, які стосуються оскарження рішень адмінорганів, у ситуаціях, коли такі органи мають право обирати один з декількох варіантів поведінки. Проблема вирішення такого спору полягає у тому, що позивач просить визнати дії незаконними та зобов`язати відповідний орган прийняти рішення, а суд задовольняє позов лише частково визнає дії незаконними, але відмовляє у зобов`язанні органу вчинити певні дії, мотивуючи це тим, що здійснення таких дій є дискреційними повноваженнями адміноргану, отже лише він має право приймати відповідне рішення, а суд не має права втручатися та зобов`язувати.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Так, у разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

При цьому, згідно пункту 20 Порядку № 1246, у разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Виходячи зі змісту вказаної норми, контролюючий орган зобов`язаний провести повторну перевірку всіх документів, визначених пунктом 12 цього Порядку, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили.

Тому, у разі встановлення судом протиправності прийнятих рішень та виходячи з наведених вище норм, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ГУДПС в м.Києві повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних.

На підставі викладеного, відповідач-ІІ просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.11.2022 позивачем надано відповідь на відзив, в якому, зокрема, зазначено, що найбільш ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправними та скасування рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 03.06.2022 № 6899678/41077656 та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної № 1757 від 29.11.2021.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг» () зареєстровано як юридична особа 11.01.2017, № запису 0064353, місцезнаходження: Україна, 01034, місто Київ, вул. Рейтарська, будинок 17, приміщення 14-А, офіс 7, основний вид економічної діяльності: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.03.2025.

13.01.2020 між ТОВ «Таєрс Лізинг» (продавець) та ТОВ «ЗІП-АВТО» (покупець) укладено договір купівлі продажу № 13/01-1, згідно з умовами якого:

- продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти автомобільні шини (далі по тексту товар) і сплатити за них на умовах даного договору (п1.1);

- кількість, асортимент та ціна товару визначаються товарними накладними, що є невід`ємною частиною даного договору (п.1.2);

- сторони погоджують асортимент, кількість товару, ціну та вартість партії поставки товарів шляхом надіслання покупцем заявки продавцю, в якій покупець вказує асортимент та кількість товару партії поставки, базис поставки та місце поставки товару, якщо воно відрізняється від вказаного у п.2.3 даного договору (п.2.4);

- розрахунок проводиться у безготівковому порядку, форма оплати платіжне доручення (п.4.2);

- покупець зобов`язується перерахувати кошти на поточний рахунок продавця в день виписки рахунку фактури. У випадку нездійснення платежу в день виписки рахунка фактури, продавець зобов`язується отримати письмове підтвердження вартості товару або новий рахунок фактуру (п.4.4);

- вартість кожної партії товару визначається в рахунках/товарних накладних (п.4.5);

- орієнтовна сума договору становить 1000000 грн з урахуванням ПДВ та може змінюватися в залежності від обсягу поставок товару. Остаточна сума договору складається з сум всіх видаткових накладних, підписаних сторонами протягом строку дії договору (п.4.7) (арк.спр. 25-26).

14.09.2020 ТОВ «Таєрс Лізинг» та ТОВ «ЗІП-АВТО» підписано додаткову угоду № 1 до договору купівлі продажу № 13/01-1 від 13.01.2020, згідно із якою продавець сплачуватиме покупцеві мотиваційні виплати в порядку та на умовах, визначених в цій додатковій угоді. Сплата мотиваційних виплат є методом просування товарів на ринку та спрямована на пожвавлення та стимулювання збуту товарів (арк.спр. 28).

29.11.2021 ТОВ «Таєрс Лізинг» виписано рахунок-фактуру № ТЛ-0012019 одержувачу ТОВ «ЗІП-АВТО» на автошини 215/55R17 98V Kleber Krisalp HP3, кількість 4,000, ціна без ПДВ 2437,50 грн, сума без ПДВ 9750,00 грн, всього з ПДВ 11700,00 грн (арк.спр. 6).

29.11.2021 ТОВ «Таєрс Лізинг» складено податкову накладну № 1757, в якій зазначено постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю «»Таєрс Лізинг», отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗІП-АВТО», опис товарів/послуг продавця: автошина 215/55R17 98V Kleber Krisalp HP3 XL; код товару згідно з УКТ ЗЕД ; одиниця виміру товару/послуги шт, код 2009; кількість (об`єм, обсяг) 4; ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 2437,50; код ставки 20; обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 9750,00; сума податку на додану вартість 1950,00 (арк.спр. 7).

Податкова накладна від 29.11.2021 № 1757 зареєстрована в ЄРПН.

01.12.2021 за № 308/2 ТОВ «ЗІП-АВТО» направлено директору ТОВ «Таєрс Лізинг» ОСОБА_1 лист з проханням прийняти товар, що не був проданий (видаткова накладна № ТЛ-0007578 від 29.11.2021) згідно накладної на повернення № 67218 від 01.12.2021 (арк.спр. 10).

У накладній на повернення від 01.12.2021 № 67218, складеній ТОВ «ЗІП-АВТО», зазначено номенклатуру товару - автошина 215/55R17 98V Kleber Krisalp HP3 XL, 4 шт, ціна без ПДВ 2437,50, сума без ПДВ 9750,00; всього з ПДВ 11700,00 (арк.спр. 11).

01.12.2021 ТОВ «Таєрс Лізинг» складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757, в якому зазначено постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг», отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗІП-АВТО», опис товарів/послуг продавця: автошини 215/55R17 98V Kleber Krisalp HP3 XL ; код товару згідно з УКТ ЗЕД ; одиниця виміру товару/послуги шт, код 2009; кількість (об`єм, обсяг) 4; ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 2437,50; код ставки 20; обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість «- 9750,00»; сума податку на додану вартість «-1950,00», причина коригування код причини 103, № з/п групи коригування -1 (арк.спр. 4).

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757 направлено на реєстрацію до Державної податкової служби України через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронної звітності засобами телекомунікаційного зв`язку 29.12.2021 в 12:18:09, і відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН розрахунок коригування доставлено до ДПС України і зареєстровано за № , але реєстрацію зупинено із зазначенням такої підстави для зупинення: Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 01.12.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Сума компенсації вартості товару/послуги 4011, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D» = 3,1699%, «Р» = 1713258.84. Додатково повідомляємо - Особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації, при цьому відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» - особистий ключ кваліфікованого електронного підпису повинен зберігатись у захищеному носії інформації (у кваліфікованому засобі електронного підпису) (арк.спр. 5).

23.02.2022 ТОВ «Таєрс Лізинг» направлено до Комісії повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в якому викладено пояснення «ТОВ «Таєрс Лізинг» зареєстровано 11.01.17 в Шевченківській адміністрації м. Києва запис № 0064353. Підприємство розпочало працювати з березня 2017 р. Основним видом діяльності є оптова торгівля автомобільними шинами, які Товариство закуповує на території України у ТОВ «ДЖЕТ ТАЄРС» (), а також надання шиномонтажних послуг та послуг із сезонного зберігання автомобільних шин. На підприємстві працює 15 співробітників (менеджери, комірники, монтувальники шин, водії)». (арк.спр. 15),

Кількість додатків до повідомлення від 23.02.2022 6.

На підтвердження інформації, зазначеної у розрахунку коригування, позивачем надано відповідачу договір від 23.02.2017 № 14/1 купівлі продажу, укладений між ТОВ «ДЖЕТ ТАЄРС» (продавець) та ТОВ «Таєрс Лізинг» (покупець), додаток № 1 до нього; видаткову накладну від 29.11.2021 №DT-0000472, виписану ТОВ «ДЖЕТ ТАЄРС» одержувачу ТОВ «Таєрс Лізинг», договір купівлі-продажу від 13.01.2020 № 13/01-1, укладений між ТОВ «Таєрс Лізинг» та ТОВ «ЗІП-АВТО», додаткову угоду від 14.09.2020 № 1 до цього договору, рахунок-фактуру від 29.11.2021 № ТЛ-0012019, видаткову накладну від 29.11.2021 №ТЛ-0007578, податкову накладну від 29.11.2021 № 1757, накладну на повернення № 67218 від 01.12.2021.

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у м. Києві від 03.06.2022 № 6899678/41077656 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено у реєстрації розрахунку коригування від 01.12.2021 № 1 у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (арк.спр. 21).

15.07.2022 позивачем подано до ДПС України скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.06.2022 № 6899678/41077656 (арк.спр. 22), до якої додано договір купівлі-продажу від 13.01.2020 № 13/01-1, укладений між ТОВ «Таєрс Лізинг» та ТОВ «ЗІП-АВТО», додаткову угоду від 14.09.2020 № 1 до цього договору, рахунок-фактуру від 29.11.2021 № ТЛ-0012019, видаткова накладна від 29.11.2021 №ТЛ-0007578, податкова накладна від 29.11.2021 № 1757, накладну на повернення № 67218 від 01.12.2021.

Рішенням ДПС України від 21.07.2022 № 25784/41077656/2 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підстави: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (арк.спр. 41).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі Порядок № 1246), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (надалі Порядок № 1165, в редакції постанову КМУ від 16.06.2023 № 603), та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі Порядок № 520, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 14.07.2023 № 394).

Наведені нормативно-правові акти застосовуються в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до абзацу першого статті 192.1 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також згідно із положеннями статті 192.1 Податкового кодексу України розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до підпункту а) пункту 192.1.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (пункт 201.16 статті 201 ПК України).

Пунктом 2 Порядку № 1246 визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 5 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку № 1246).

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (пункт 17 Порядку № 1246).

Порядок № 1165 визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, визначеним у цьому пункті.

Ознаки безумовної реєстрації, зазначені у цьому підпункті, застосовуються протягом періоду дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні.

У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 1165).

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (пункт 5 Порядку № 1165).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (абзац перший пункту 6 Порядку № 1165).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Порядок № 520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (пункт 2 Порядку № 520).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 520).

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено, що Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пунктом 9 Порядку № 520 визначено, що Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 Верховним Судом зазначено, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація якої/якого була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а. При цьому, Верховний Суд у постанові від 5 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Реєстрацію розрахунку коригування від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757 зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України сума компенсації вартості товару/послуги 4011, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D» = 3,1699%, «Р» = 1713258.84».

Також додатково зазначено, що особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації, при цьому відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» - особистий ключ кваліфікованого електронного підпису повинен зберігатись у захищеному носії інформації (у кваліфікованому засобі електронного підпису), що не є самостійною підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН згідно із пунктом 11 Порядку № 1165.

Пункт 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 1 до Порядку № 1165) перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

У квитанції позивачеві запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому суд зауважує, що відповідачем не було визначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування до податкової накладної.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 23 лютого 2023 року у справі № 420/9924/20, від 27 січня 2022 року (справа № 380/2365/21), від 18 червня 2019 року (справа № 0740/804/18), від 23 жовтня 2018 року (справа № 822/1817/1).

Позивач надав контролюючому органу пояснення та копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної не зазначено, які саме конкретно документи та в підтвердження якої обставини необхідно подати.

Так, позивачем до ГУДПС в м. Києві подано такі документи для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної: пояснення та копії документів: договір від 23.02.2017 № 14/1 купівлі продажу, укладений між ТОВ «ДЖЕТ ТАЄРС» (продавець) та ТОВ «Таєрс Лізинг» (покупець), додаток № 1 до нього; видаткову накладну від 29.11.2021 №DT-0000472, виписану ТОВ «ДЖЕТ ТАЄРС» одержувачу ТОВ «Таєрс Лізинг», договір купівлі-продажу від 13.01.2020 № 13/01-1, укладений між ТОВ «Таєрс Лізинг» та ТОВ «ЗІП-АВТО», додаткову угоду від 14.09.2020 № 1 до цього договору, рахунок-фактуру від 29.11.2021 № ТЛ-0012019, видаткову накладну від 29.11.2021 №ТЛ-0007578, податкову накладну від 29.11.2021 № 1757, накладну на повернення № 67218 від 01.12.2021.

У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 зробив правовий висновок, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Верховним Судом у постанові від 11.07.2024 у справі № 460/20198/24 зроблено висновок, що формальне зазначення у квитанції пропозиції "надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН" є лише дублюванням норми пп. 3 п. 11 Порядку №1165. Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту та спростовує доводи про недостатність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій.

… Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Суд зазначає, що право платника податку скласти розрахунок коригування до податкової накладної у випадку зменшення суми компенсації на користь платника податку постачальника передбачено пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Позивачем як постачальником у розрахунку коригування до податкової накладної зазначено код підстави 103, згідно із Довідником умовних кодів причин коригування код «103» застосовується при поверненні товару або авансових платежів.

Складання розрахунку коригування до податкової накладної було обумовлено поверненням товару покупцем на підставі накладної на повернення від 01.12.2021 № 67218, з листом супроводження, листа ТОВ «ЗІП-АВТО» від 01.12.2021 № 308/2, і зазначені документи було надано позивачем комісії.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені обставини, зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання розрахунку коригування до податкової накладної та беручи до уваги, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд дійшов висновку, що у відповідача-І були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757, а тому рішення комісії ГУ ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації, прийнято відповідачем-І без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправними та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757, складений ТОВ «Таєрс Лізинг», суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 5, 7, 9, 11 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Пунктом 19 Порядку № 1246 визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно із положеннями Порядку № 520 для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної обов`язковим є підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, тобто подані позивачем документів для реєстрації спірних податкових накладних мають підтверджувати зазначені у них дані та мають бути достатніми для прийняття рішень про їх реєстрацію в ЄРПН.

Верховним Судом у постанові від 21.02.2023 у справі №2240/3271/18, від 02.07.2024 у справі № 440/5004/23 сформовано висновок, відповідно до якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Судом установлено, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом (ТОВ «АВТО-ЗІП») і підтверджують наявність підстав для складання розрахунку коригування, та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію розрахунку коригування.

Щодо інших доводів, викладених відповідачами у відзиві, суд зауважує, що у постановах від 23.05.2023 у справі № 500/770/21, від 30.05.2023 у справі № 500/889/21, від 20.06.2023 у справі № 200/6012/20-а, від 03.10.2023 у справі № 380/4146/22 Верховний Суд зробив висновок, що, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

З огляду на наведене, зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 01.11.2021 № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, застосування якого призведе до відновлення такого права.

Суд також вважає помилковим посилання представника відповідачів на те, що зобов`язання зареєструвати в ЄРПН спірного розрахунку коригування є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки в даному випадку саме обраний судом спосіб захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 28.04.2023 у справі № 640/24227/19, від 17.05.2023 у справі № 140/14282/20, від 18.04.2024 у справі № 160/18840/22, від 14.08.2024 у справі № 120/5503/23, від 06.03.2024 у справі № 440/3706/23.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у пункті 80 рішення у справі «Перес проти Франції» («Perez v. France», заява № 47287/99) ЄСПЛ зазначив, що гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає право сторін, що беруть участь у справі, представляти будь-які зауваження, які вони вважають доречними до їхньої справи. Оскільки метою Конвенції є забезпечення не теоретичних чи ілюзорних прав, а прав фактичних і ефективних (див. рішення у справі «Артіко проти Італії» (Artico v. Italy) серія A. 37, пункт 33), це право можна вважати ефективним тільки в тому випадку, якщо зауваження були дійсно «заслухані», тобто належним чином враховані судом, який розглядає справу. Отже, дія статті 6 Конвенції полягає в тому, щоб, серед іншого, зобов`язати суд провести належний розгляд зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами у справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належності до справи (див. рішення у справі «Ван де Хурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. Netherlands) серія A. 288, заява № 16034/90, пункт 59).

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги належать до задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Таким чином, судові витрати в розмірі 1240,50 грн підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, та 1240,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-ІІ.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених правових норм слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відтак, стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду було подано наступні документи: ордер від 02.04.2021 № б/н, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Самосуд Жанни Олександрівни, копії угоду про надання правничої допомоги від 02.04.2021, Додаткової угоди до Угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021, листа вих. № 08/09/22-1 від 08.09.2022 з Актом від 08.09.2022 прийому передачі документів за угодою про надання правничої допомоги від 02.04.2021; додаткової угоди № 2 від 08.09.2022 до угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021, додатку № 1 до Додаткової угоди № 2 від 08.09.2022 до угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021, листа вих. № 09/09/22-1 від 09.09.2022 з актом виконаних робіт від 09.09.2022 (арк.спр. 46-60).

За умовами угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021, укладеної між ТОВ «Таєрс Лізинг» (клієнт) та адвокатом Самосуд Жанною Олександрівною, розмір винагороди (гонорару) і порядок його внесення визначаються додатковими угодами (п.3.1); окрім гонорару клієнт в повному обсязі сплачує виконавцю кошти, необхідні для покриття фактичних витрат (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються виконавцем, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо), пов`язаних з виконанням доручення протягом 7 календарних днів з моменту виставлення рахунку (п.3.2).

Відповідно до умов додаткової угоди від 02.04.2021 до угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021 беручи до уваги фактори, що впливають на визначення розміру гонорару, наведені у таблиці, сторони домовились, що гонорар виконавця за послуги, визначені п.п.1.1-1.5 додаткової угоди до угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021 розраховуватиметься відповідно до потреб клієнта та вартості факторів, викладених у таблиці.

Згідно із актом прийому передачі документів за Угодою про надання правничої допомоги від 02.04.2021 на виконання предмету Угоди та завдання, викладеного в листі за вих. № 06/09/22-1 від 06.09.2022 Клієнт передає, а Виконавець приймає документи за списком.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 08.09.2022 до Угоди про надання правової допомоги від 02.04.2021 оплата вартості послуг (перерахування гонорару), зазначених в Додатках до даної Додаткової угоди та/або Актах, здійснюється Клієнтом шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок або касу виконавця.

У Додатку № 1 від 08.09.2022 до Додаткової угоди № 1 від 08.09.2022 до Угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021 загальний розмір гонорару становить 13000,00 грн.

Згідно із Актом виконаних робіт від 09.09.2022 виконавцем виконано такі послуги:

- Вивчення матеріалів 1,5 год 1500,00 грн;

- Дослідження законодавства, що регламентує предмет спору 2 год. 2000,00 грн;

- Підготовка позовної заяви 4 год. 4000,00 грн;

- Оформлення додатків до скарги зняття ксерокопії документів та їх завірення 1 год. 500,00 грн;

- Необхідність досвіду для успішного завершення доручення 4000,00 грн,

- Особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення 1000,00 грн,

- Всього 13000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 09.09.2022 № 305 ТОВ «Таєрс Лізинг» сплачено отримувачу Самосуд Жанні Олександрівні 13000,00 грн за надання правничої допомоги згідно акту від 09.09.22.

Таким чином, виходячи з наданих адвокатом документів, загальна вартість наданої правничої допомоги за договором становить 13000,00 грн.

Відповідачем не подано заперечень щодо неспівмірності цих витрат.

З огляду на наведене, витрати на правничу допомоги є документально підтвердженими, складають 13000,00 грн, та належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Стягнення таких витрат у спосіб, який просить позивач - шляхом безспірного списання з рахунку відповідачів, не передбачений КАС України.

Керуючись статтями 2,5,77,90,139,241-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг» (, місцезнаходження: Україна, 01034, місто Київ, вул. Рейтарська, будинок 17, приміщення 14-А, офіс 7) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 03.06.2022 № 6899678/41077656 про відмову у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2021 № 1 до податкової накладної від 29.11.2021 № 1757, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у розмірі 1240,50 (одна тисяча двісті сорок гривень 50 коп.) грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судовий збір у розмірі 1240,50 (одна тисяча двісті сорок гривень 50 коп.) грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6500,00 (шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таєрс Лізинг» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6500,00 (шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська