Справа № 724/203/25
Суддя: Ковальчук Т. М.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/203/25
Провадження № 2-а/724/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі

секретаря судового засідання: Семенюк В.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача: Каменецької Х.Д.

представника відповідача: Гіждівського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Хотинської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хотинської міської ради про накладення адміністративного стягнення №53/24 від 02.12.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області №53/24 від 02.12.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, за те, що вона, як фізична особа власник домогосподарства, не уклала договір з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами) КП «Хотинблагоустрій» Хотинської міської ради, хоча є утворювачем побутових відходів, що є порушенням вимог п.п.6, п. 3.4 Правил благоустрою м. Хотин, п. 2 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про управління відходами», ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Із постановою адміністративної комісії у справі про адміністративне правопорушення № 53/24 від 02.12.2024 року позивач не погоджується повністю, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята за наявності укладеного між позивачем та КП «Хотинблагоустрій Хотинської міської ради» договору №3096 від 26.11.2024 про надання послуг з поводження з побутовими відходами, який відповідно до Розділу VI діє з 01.11.2024 по 01.11.2025. Статтею 152 КУпАП встановлено вичерпний перелік обмежень у використанні об`єктів благоустрою, який не містить положень обов`язкового укладання договору на вивезення (твердих) побутових відходів, при цьому, Правила благоустрою та санітарного утримання території міста Хотин, затверджених рішенням 11 сесії міської ради VI скликання від 10.02.2012р №154/11/12 є підзаконним нормативно-правовим актом та має меншу юридичну силу, ніж закон. Відповідач не запросивши позивача для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, порушив її права надати пояснення, а також докази, які спростовують обставину відсутності договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами. Таким чином встановити наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, будь-яких належних та допустимих доказів до вказаної постанови не додано.

Зважаючи на вищевикладене позивач просить скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хотинської міської ради про накладення адміністративного стягнення №53/24 від 02.12.2024 року, винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Хотинської міської ради за ст.152 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 24221,38 грн.

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року позивачу поновлено пропущений строк звернення до суду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до судового розгляду. Витребувано з виконавчого комітету Хотинської міської ради - належним чином завірені копії усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП щодо ОСОБА_1 (а.с.30-31).

Позивач ОСОБА_1 та її представник Каменецька Х.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях до неї, та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Хотинської міської ради Гіждівський В.В. в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо скасування постанови, пояснивши, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, її своєчасно було повідомлено про розгляд справи адміністративною комісією, однак нею не вчинено жодних дій щодо з`явлення до адміністративної комісії. Договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами було укладено позивачем 26.11.2024, тобто вже після складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2024. Адміністративній комісії на день винесення оскаржуваної постанови не було відомо про укладання позивачем вказаного договору, оскільки КП «Хотинблагоустрій Хотинської міської ради» такі відомості не надав. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 07.11.2024 муніципальним інспектором відділу Житлово-комунального господарства, інфраструктури та енергоефективності Хотинської міської ради Мамалицьким О.П. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 будучи зареєстрованою та проживаючою в АДРЕСА_1 , 07.11.2024 о 12:10 год не має договору на вивіз побутових відходів, що є порушенням Правил благоустрою міста Хотина, п. 1 ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про управління відходами», ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП (а.с.42-43).

На підставі наведеного протоколу Адміністративною комісією виконавчого комітету Хотинської міської ради було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення №53/24 від 02.12.2024 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ст. 152 КУпАП (а.с.35-39).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 в порушення вимог п.п.6, п. 3.4 Правил благоустрою міста Хотина, п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 31 Закону України «Про управління відходами», ч. 1 ст. 25 Закону України «Про житлово комунальні послуги», а саме: не уклала договір з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами) КП «Хотинблагоустрій» Хотинської міської ради, хоча є утворювачем побутових відходів, як фізична особа, власник домогосподарства, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. З посиланням на ст.152 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 штраф в сумі 340 грн. на користь держави.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернулася до суду з метою захисту порушених прав.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Статтею 152 КУпАП визначено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу (ч. 2 ст. 5 КУпАП).

Відповідно до п.п. 7 п. "а" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація благоустрою населених пунктів.

На території міста Хотина Чернівецької області діють «Правила благоустрою міста Хотина», що затверджені рішенням Хотинської міської ради VI скликання № 154/11/12 від 10.02.2012 року, якими установлюються вимоги щодо благоустрою та санітарного утримання території міста Хотина.

Правила благоустрою території міста є нормативно-правовим актом, яким встановлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, встановлюється порядок комплексного розчищення та озеленення територій, а також комплекс соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, з метою раціонального використання території міста, належного утримання та охорони.

Згідно підпункту 6), пункту 3.4. Правил благоустрою міста Хотина визначено, що громадяни, що мають будинки на правах приватної власності зобов`язані укладати договори на вивіз твердих побутових відходів та рідких нечистот, забезпечувати своєчасний вивіз побутового та будівельного сміття, не допускати складування будівельних матеріалів поза садибою.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад уповноважені притягувати до адміністративної відповідальності осіб за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері благоустрою, зокрема за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як видно з матеріалів справи №53/54 відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП, які надано відповідачем на виконання ухвали суду від 19.02.2025 року (а.с.34-48), підставою для прийняття спірної постанови були висновки відповідача про незабезпечення позивачем, як фізичною особою, власником домогосподарства по АДРЕСА_1 , укладання договору з вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами) КП «Хотинблагоустрій» Хотинської міської ради.

Однак, в матеріалах даної справи відсутні жодні докази того, що ОСОБА_1 не забезпечила за адресою: вул.Свято-Покровська, 2б, м.Хотин, укладання договору з вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами), зокрема не надано повідомлень від спеціалізованих підприємств та організацій, які здійснюють вивезення твердих побутових відходів про відсутність наведеного договору.

Разом з тим, позивачем було надано до позову договір №3096 від 26.11.2024 про надання послуг з поводження з побутовими відходами за адресою: вул.Свято-Покровська, 2Б, м.Хотин, який було укладено між ОСОБА_1 та КП «Хотинблагоустрій Хотинської міської ради». Згідно Розділу VI цього договору він діє з 01.11.2024 по 01.11.2025. Що також підтверджується інформацією наданою КП «Хотинблагоустрій Хотинської міської ради» від 23.12.2024 (а.с.13-14,50).

Інших будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували, що позивач не укладав договір на вивезення твердих побутових відходів, відповідачем до суду подано не було.

Поряд з вказаним, за приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з пояснень позивача та відображено в адміністративному позові, остання не була повідомлена про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У спірній постанові від 02.12.2024 року відповідачем було зазначено, що відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином (а.с.36).

Між тим, доказів, які б підтверджували факт повідомлення позивача про час та місце слухання справи про адміністративне правопорушення та як наслідок дотримання відповідачем приписів ст. 268 КАС України, останнім до суду подано не було.

При цьому, наявний в матеріалах справи опис вкладення без квитанцій про відправлення листа не є належним доказом того факту, що позивачу було належним чином відправлено виклик на засідання адміністративної комісії (а.с.47-48).

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Згідно з положеннями ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 в суді представляла адвокат Каменецька Х.Д. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 13.01.2025 (а.с.90-92).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у справах № 923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18).

Доказами, які підтверджують заявлений розмір витрат, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги від 13 січня 2025 року; розрахунок №1/1103541 виконаних робіт за надання правничої допомоги від 17.03.2025 року; товарні чеки від 15.01.2025, від 04.02.2025 та фіскальний чек від 11.03.2025 (а.с.90-96).

Як вбачається з матеріалів справи, договором про надання правової допомоги від 13.01.2025 року встановлено погодинний порядок оплати у розмірі 1500 грн за годину роботи адвоката на підставі складеного розрахунку виконаних робіт за надання правничої допомоги(п.3.8).

Правова допомога адвоката позивачу, відповідно до розрахунку виконаних робіт за надання правничої допомоги від 17.03.2025 складається з: ознайомлення із матеріалами справи та формування правової позиції 1 год 1500 грн; складання позовної заяви 2 год - 3000 грн; складання додаткових пояснень у справі 4 год 7500 грн; заява про залучення доказів щодо розміру витрат, які позивач сплатив (має сплатити) у зв`язку з розглядом справи 2 год 3000 грн; участь у судових засіданнях 6 год 9000 грн; витрати на ксерокопію документів на загальну суму 432 грн та витрати на пальне пов`язані з прибуттям до Хотинського районного суд Чернівецької області 11.03.2025 та 17.03.2025 на загальну суму 644.69 грн. Загальна вартість послуг адвоката з правової допомоги, наданих клієнту, складає 24221,38 грн (а.с.93-96).

Надаючи оцінку наведеному розрахунку, суд зауважує, що до витрат на правову допомогу відносяться виключно ті юридичні дії, вчинення яких є необхідними для надання правової допомоги.

ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

Отже, у суду також наявні підстави для надання оцінки співмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, що корелюється з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Надаючи оцінку заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу, суд акцентує увагу, що характер спірних правовідносин не потребує значних затрат часу з боку фахівця в галузі права, оскільки при складенні позовної заяви вже було сформовано правову позицію, яка в подальшому відображена у додаткових письмових поясненнях. Інших заяв по суті спору не подано.

Крім того, включення до витрат на правову допомогу вартості написання самої заяви про стягнення судових витрат є безпідставним.

Тому суд, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу по даній справі є 4 000 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хотинської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хотинської міської ради на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.243-245, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хотинської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №53/24 від 02 грудня 2024 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - скасуватита закриту справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області // на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду (21050, м.Вінниця, вул.Соборна,48) шляхом подання до суду апеляційної інстанції через Хотинський районний суд Чернівецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 19.03.2025 року.

Суддя Т. М. Ковальчук