Справа № 320/11537/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Кобаля М.І., Мельничука В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року, суддя Білоноженко М.А., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: Національна поліція України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області, що виявились у відмові здійснити позивачу за періоди з січня 2016 року по січень 2017 року та за березень, травень 2018 року нарахування та виплату добової доплати за службу у нічний час у розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час, яка виплачується поліцейським, які виконують службові обов`язки у нічний час;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 добову доплату за службу у нічний час у розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час, яка виплачується поліцейським, які виконують службові обов`язки у нічний час, за періоди з січня 2016 року по січень 2017 року та за березень, травень 2018 року у загальному розмірі 3158,00 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по індексації грошового забезпечення за періоди з січня 2016 року по січень 2017 року та за березень, травень 2018 року у загальному розмірі 1612,55 грн (або іншої суми на дату ухвалення рішення суду у даній справі);

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 3 % річних від прострочення суми добової доплати за службу у нічний час у розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час, яка виплачується поліцейським, які виконують службові обов`язки у нічний час, за періоди з січня 2016 року по січень 2017 року та за березень, травень 2018 року у загальному розмірі 476,00 грн (або іншої суми на дату ухвалення рішення суду у даній справі);

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області, що виявились у відмові виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фону України у Київській області довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення для призначення позивачу пенсії відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII;

- зобов`язати Гололвне управління Національної поліції в Київській області виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фону України в Київській області довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період проходження ним служби в управлінні патрульної поліції в Київській області з січня 2016 року по січень 2017 року та за березень, травень 2018 року відпрацював нічні зміни. Однак, доплата за службу в нічний час за нічні зміни не виплачувалась, що, на думку позивача, є порушенням Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Крім того, відповідачем також протиправно не виплачено заборгованість по індексації грошового забезпечення. Окрім того, відмовідач зобов`язаний видати оновлену довідку для проведення перерахунку пенсії позивача, з урахуванням доплати за роботу в нічний час.

Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду 21.10.2021 розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 17.05.2018.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 17.05.2018 включно.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Національної порліції в Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та винести нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу з 07.11.2015 по 17.05.2018 в Миронівському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Під час проходження служби ОСОБА_1 неодноразово заступав на добове чергування в складі слідчо-оперативних груп і, відповідно, ніс службу у нічний час.

Відповідно до інформації щодо загальної кількості робочих змін Миронівському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Київській області позивач за період несення служби з 07.11.2015 по 17.05.2018 відпрацював 167 нічних змін.

Як зазначив позивач, доплати за нічні зміни відповідачем не проводилися, що і зумовило звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 94 Закону).

Наказом МВС України №260 від 06.04.2016 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Згідно з п 1 розділу 1 Порядку визначено, що цей Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО).

Приписами п.3 цього розділу визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО (п.4).

Разом з тим, п.11, розділу ІІ Порядку визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22:00 до 06:00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Отже, доплата за службу в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку І до Порядку.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги, скаржник зазначив, що позивачу нараховувалась та виплачувалась у складі грошового забезпечення доплата за службу в нічний час на підставі відповідних довідок обліку несення поліцейськими слідчого відділення Миронівського ВП служби в нічний час, зокрема:

- за 42 години несення служби в нічний час у лютому 2017 - березні 2017 в розмірі 229,69 грн;

- за 42 години несення служби в нічний час у березні 2017- квітні 2017 в розмірі 210 грн;

- за 36 годин несення служби в нічний час у квітні 2017- травні 2017 в розмірі 207,24 грн;

- за 42 години несення служби в нічний час у травні 2017- червні 2017 в розмірі 231,13 грн;

- за 30 год несення служби в нічний час у червні 2017- липні 2017 в розмірі 165,9 грн;

- за 20 годин несення служби в нічний час у липні 2017- серпні 2017 в розмірі 104,17 грн;

- за 40 годин несення служби в нічний час у серпні 2017 - вересні 2017 в розмірі 200 грн;

- за 32 години несесння служби в нічний час у вересні 2017 -жовтні 2017 в розмірі 166,67 грн;

- за 34 години несення служби в нічний час у жовтні 2017 - листопаді 2017 в розмірі 178,14 грн;

- за 32 години несення служби в нічний час у листопаді 2017 -грудні 2017 року в розмірі 159,09 грн;

-за 28 годин несення служби в нічний час у грудні 2017 - січня 2018 в розмірі 153,13 грн;

-за 30 годин несення служби в нічний час у січні 2018 - лютому 2018 в розмірі 156,25 грн;

- за 24 години несення служби в нічний час у лютому 2018 - квітні 2018 в розмірі 131,25 грн.;

- за 28 годин несення служби в нічний час у квітні 2018 - травні 2018 в розмірі 154,09 грн.

Як доказ виплали позивачу грошових коштів за несення служби у вищезазначені періоди відповідачем долучено до справи довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час, у т.ч і ОСОБА_1 , які вказують, що позивач дійсно ніс службу у нічни час у вищезазначені періоди.

Окрім того, п. 11. Порядку визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22:00 до 06:00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Окрім того, як убачається з розрахункових листів за період з березня 2017 року по грудень 2017 року позивачу були нараховані нічні у кількості годин несення служби в нічний час.

Окрім того, у період з січня - лютого 2018 року та з квітня -травень 2018 року позивачу також були нараховані пічні за несення служби в нічний час, що також підтверджується розрахунковими листами.

Таким чином, підстав для повторно нарахування і виплати нічних за даний період колегія суддів не вбачає.

Щодо періодів листопад 2015 - січень 2017 року, березень, травень 2018 року, то як зазначив відповідач довідки про службу в нічний час не складались і відповідно нічні не нараховувались і не виплачувались.

Доказів того, що в цей період позивач ніс службу в нічний час судом апеляційної інстанції не встановлено.

Щодо індексації грошового забезпечення за період січень 2016 - січень 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає відповідач в додаткових поясненнях до апеляційної скарги, індексація грошового забезпечення позивачу виплачувалась за період листопад 2018 по 17.05.2018, тоб то після внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, якими було доповнено абзац 5 п.2 Порядку після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських».

За період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась і не виплачувалась.

Факт виплати індексації у вищезазначений період підтверджується розрахунковими листами, наданими відповідачем до справи.

Частиною п`ятою статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до абз. 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно абз.4 частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Приписи частини шостої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначають, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За правилами частини першої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 1 січня 2016 року - 103 відсотка).

Згідно частини другої статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням змін внесених постановою КМ України від 18 жовтня 2017 року №782.

За приписами п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п.4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Згідно з пунктом 11 вказаного Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Як вже було зазначено, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 р. - 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - з місяця введення в дію (опублікування) Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п.4 Порядку).

Відповідно до п.6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013р. у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Таким чином, відсутність індексації грошового забезпечення позивача у період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року є протиправним.

Посилання скаржника на ту обставину, що Головним управлінням індексація проводилась лише після внесення змін до Постанови КМ Україхни №1078, зокрема доповнення абзацом 5 п. 2 словом «поліцейських», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки саме Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» передбачена індексація грошових доходів, у т.ч. і поліцейських.

Тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині ненарахування та невиплати індексації за період з листопада 2012 року по жовтень 2017 року.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи безпіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

За змістом ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановлму цим Кодексом, звернутися до адмініст ративного сукду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владнизх повноважень порушені її права, свободи та інтереси, і просить про їх захист шляхом визнання протиправними дій чи бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Із позовної заяви убачається, що позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача в частині невиплати доплати за службу в нічний час, тоді як вимог про визнання протиправною бездіяльність чи дії відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення не заявляв, а лише просив стягнути з відповідача заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по січень 2017 року включно.

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити у його задоволенні повністю чи частково.

У разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції у Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно.

В частині вимог про визнання дій протиправними та стягнення нічних за службу в нічний час, а також заборгованості по індексації відмовити.

В частині рішення про відмову в задоволенні позовних вимог відповідач не оскаржував та не зазначив в апеляційній скарзі своїх доводів щодо незаконності рішення суду в цій частині. Позивач рішення суду не оскаржив.

Тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін.

Підстав для стягнення заборгованості з індексації колегія суддів не вбачає, оскільки відповідачем не було проведено індексацію грошового забезпечення, не визначено суму заборгованості, а отже відсутні підстави для ухвалення рішення шляхом стягнення суми заборгованості з індексації.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного Головного управління задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

«Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно.

Зобов`язати Головного управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року включно.

У частині вимог про визнання дій протиправними, стягнення нічних за службу в нічний час, стягнення заборгованості по індексації відмовити».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Мельничук В.П.