Справа № 320/44456/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Київ № 320/44456/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені з Державного бюджету України,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені з Державного бюджету України за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 583199,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що сума податку на додану вартість в передбачений законодавством строк не була відшкодована позивачу з бюджету, що призвело до виникнення бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ перед позивачем, тому у зв`язку з тривалим порушенням строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість, відповідно до вимог п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) нарахувало на суму такої бюджетної заборгованості пеню, що підлягає стягненню з бюджету на користь товариства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» (), у відповідності до п. 200.7 ст. 200 ПК України було надано до контролюючого органу: податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року разом з заявою про бюджетне відшкодування на розрахунковий рахунок платника податків у розмірі 2177985,00 грн (повідомлення від 04.09.2015 № 64).

Позивач отримав від контролюючого органу повідомлення про те, що ТОВ «ХІМЕКС ЛТД» не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до ст. 200 розділу V ПК України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним п.200.19 цієї статті). Тим не менше, ТОВ «ХІМЕКС ЛТД» має право на бюджетне відшкодування у загальному порядку, що передбачений ст. 200 ПК України.

Податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року разом із заявою про бюджетне відшкодування на розрахунковий рахунок платника податків у розмірі 2655476,00 грн ТОВ «ХІМЕКС ЛТД» при подачі декларації було порушено строк подачі такої декларації, що підтверджується актом про результат камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість № 4588/26-56-28-00-14/30075981 від 19.10.2015 через збій програмного комплексу. Тим не менше, порушення строку подачі ТОВ «ХІМЕКС ЛТД» податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року не є підставою, що виключає право платника податків на бюджетне відшкодовування.

Податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року разом із заявою про бюджетне відшкодування на розрахунковий рахунок платника податків у розмірі 1373555,00 грн листом за № 20106/10/26-56-28-00-12 від 10.12.2015, позивач отримав повідомлення про те, що заявлена до бюджетного відшкодування сума у розмірі 1373555,00 грн по декларації з ПДВ за жовтень 2015 року відповідала критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування.

У подальшому, 22.11.2016 позивач подав до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за жовтень 2015 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, внаслідок чого, сума ПДВ до відшкодування за жовтень 2015 року стала дорівнювати - 1366973,00 грн.

Контролюючим органом ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена камеральна перевірка позивача і за її результатами було складено довідку у формі висновку про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування № 284/26-56-28-00- 14/30075981 від 10.12.2015 (відносно бюджетного відшкодування на підставі податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року).

Інформація про проведення камеральної перевірки та власне її результат, а саме копію довідки у формі висновку про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування № 284/26-56-28-00-14/30075981 від 10.12.2015 позивач отримав після 11.11.2020, що підтверджується листом ГУ ДПС у м. Києві (вих.№4028/АДВ/26-15-04-04-09 від 11.11.2020).

Позивач звертався до суду з позовом про стягнення пені за період з 18.11.2015 по 02.04.2018, що нараховується на суму заборгованості бюджету з ПДВ за податковими деклараціями з податку на додану вартість за вересень-листопад 2015 року відповідно до приписів п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/5397/18 було відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 було залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2019, а зазначене рішення без змін.

Верховний суд не погодився з висновками першої та апеляційної інстанцій, та постановою від 03.12.2020 задовільнив частково касаційну скаргу ТОВ «ХІМЕКС ЛТД», при цьому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 скасував та направив справу № 826/5397/18 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 було задоволено частково адміністративний позов ТОВ «ХІМЕКС ЛТД» та вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, пеню в сумі 1566242,36 грн, за деклараціями з ПДВ за вересень та жовтень 2015 року.

23.06.2021 Державна казначейська служба України виконала рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 та перерахувала на розрахунковий рахунок 1566242,36 грн.

Окрім вище зазначеного, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі № 826/25968/15 було задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві. Даною постановою було скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016 в частині визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначення суми ПДВ, що підлягає автоматичному бюджетному відшкодуванню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» по декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року та зобов`язання Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві скласти та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми ПДВ у розмірі 2019644,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» по декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року; та ухвалено в цій частині нову постанову про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2015 року у розмірі 2019644,00 грн.

13.11.2020року Державна казначейська служба України виконала постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 та перерахувала на розрахунковий рахунок позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2015 року 2019644,00 грн.

Тож, враховуючи вище зазначене, та той факт, що на дату подання позову ТОВ "ХІМЕКС ЛТД" не отримало відшкодування ПДВ за заявою, яка була подана контролюючому органу разом із декларацією з ПДВ за жовтень 2015 року, позивач вважає, що має право на стягнення пені, що нараховується на суму заборгованості бюджету з ПДВ відповідно до приписів п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Наявність заборгованості станом на початок 2018 року також підтверджується листом ДФС України від 22.03.2018 за № 10284/6/99-99-12-03-02-15 де вказано, що по ТОВ "ХІМЕКС ЛТД" обліковується залишок невідшкодованої суми ПДВ у розмірі 5097,3 тис. грн. і що зазначений залишок сформовано по деклараціях за звітні податкові періоди вересень-листопад 2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" у листопаді 2018 року подало уточнюючу декларацію з ПДВ за листопад 2015 року, у зв`язку з чим, було знято з відшкодування ПДВ в сумі 1710666,00 грн, однак даний факт не впливає на підставу позову, а лише, як додаткове підтвердження правильності розрахунків, що і було підтверджено листом ДФС України від 22.03.2018 за № 10284/6/99-99-12-03-02-15.

Таким чином, заявлено стягнення пені на заборгованість по автоматичному бюджетному відшкодуванню здійснюється за наступний період: сума ПДВ 1366973,00 грн, заявлена до відшкодування при подачі декларації з ПДВ за жовтень 2015 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 22.11.2016) та з врахуванням вже відшкодованої пені на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 по справі № 826/5397/18, а також заявленої пені заявленої до відшкодування, що наразі розглядається в межах справи № 320/18878/23, стягується за період з 01.06.2023 у 30.11.2023.

Позивач вказує на те, що виходячи з хронології зміни розміру облікової ставки НБУ за період з 01.06.2023 до 30.11.2023 та Розрахунку суми пені, що дадано до позовної заяви, сума пені, яка підлягає стягненню з державного бюджету України на користь позивача станом на 30.11.2023 дорівнює - 583199,05 грн, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до підп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п. 200.10 та 200.11 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

У відповідності до п. 200.12. ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 ст. 200 ПК України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї ст. у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Таким чином, ПК України визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, вимог, передбачених п. 200.7 та 200.8 ст. 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

У свою чергу, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, що зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Згідно з пунктом 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією ст. строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

При цьому, невідшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості. Непогашення заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Відтак, відповідачем процедура адміністративної перевірки наявності у позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у строки, визначені законом, закінчена не була, будь- яких доказів вчинення дій щодо повернення позивачу суми податку на додану вартість, так само як і нарахування пені за таке прострочення, відповідачем не надано.

Враховуючи те, що позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п.200.23ст.200 ПК України.

При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Більше того факт наявності заборгованості на момент звернення з позовною заявою, не заперечується самим відповідачем.

При цьому, враховуючи приписи ст. 49 (п. 49.18. п.п. 49.18.1) ПК України, де вказано, що "податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця", враховуючи дату проведення камеральних перевірок, а також, приймаючи до уваги положення п. п. 200.10, 200.12 та 200.13 ст. 200 ПК України, можна зробити висновок про те, що: сума ПДВ (2177985,00 грн), заявлена до відшкодування при подачі декларації з ПДВ за липень 2015 року стала заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ з 29.09.2015;сума ПДВ (1000000,00 грн), заявлена до відшкодування при подачі декларації з ПДВ за серпень 2015 року (з урахуванням уточнюючих розрахунків від 31.05.2016, 22.01.2018, 19.06.2018) стала заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ з 28.10.2015.

Слід звернути увагу на те, що стягнення пені на заборгованість по автоматичному бюджетному відшкодуванню здійснюється за наступний період: сума ПДВ 1366973,00 грн, заявлена до відшкодування при подачі декларації з ПДВ за жовтень 2015 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 22.11.2016) та з врахуванням вже відшкодованої пені на підставі Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 по справі № 826/5397/18, а також заявленої пені заявленої до відшкодування, що наразі розглядається в межах справи №320/18878/23 стягується за період з 01.06.2023 по 30.11.2023.

В контексті наведеного суд вважає релевантними для цієї справи висновок Європейського суду з прав людини в рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України". В цьому рішенні Суд зазначив, що юридична особа-платник податку на додану вартість мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та констатував порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції у справі за позовом СП "Інтерсплав" про стягнення бюджетного відшкодування ПДВ, з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володінню майном (§ 40).

Ураховуючи наведене в сукупності, а також те, що суми податку на додану вартість позивачу у визначені податковим законодавством строки відшкодовані не були, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення сум пені відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України у судовому порядку.

Розрахунок пені проводиться наступним чином: сума ПДВ (2177985,00 грн), заявлена до відшкодування при подачі декларації з ПДВ за липень 2015 року стягується за період з 01.06.2023 по 30.11.2023; сума ПДВ (1000000,00 грн), заявлена до відшкодування при подачі декларації з ПДВ за серпень 2015 року (з урахуванням уточнюючих розрахунків від 31.05.2016, 22.01.2018, 19.06.2018) стягується за період з 01.06.2023 по 30.11.2023;

Виходячи з хронології зміни розміру облікової ставки НБУ за період з 01.06.2023 до 30.11.2023 та розрахунку суми пені, який додано до позовної заяви, правильність якого не спростовано відповідачем, приймаючи до уваги приписи п. 200.23. ст. 200 ПК України, сума пені, яка підлягає стягненню з державного бюджету України на користь позивача станом на 30.11.2023, складає 583199,05 грн.

Слід звернути увагу суду, що право на бюджетне відшкодування, є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантовано частиною першою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо того, що Законом від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» до п. 200.23 ст. 200 ПК України додано абзац 2, за яким, на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення» не застосовується у разі, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану. Відтак, форс-мажорні обставини виключають можливість нарахування пені по заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість. Водночас, у даному випадку, заборгованість бюджету перед позивачем із відшкодування ПДВ виникла/утворилась до внесення вказаних змін і таке виникнення бюджетної заборгованості було зумовлено невиконанням податковим органом вчасно вимог законодавства, а не настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану у 2022 році, при цьому, суд вважає, що згідно абз. 2 п. 200.23 ст. 200 ПК України, положення другого речення абзацу першого цього п. (щодо нарахування пені) не застосовується у разі, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану. Дана норма чітко вказує на те, що нарахування пені не застосовується лише у випадку, якщо бюджетна заборгованість зумовлена (спричинена, викликана) виникненням форс-мажорних обставин у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану, тобто, якщо причиною утворення такої заборгованості стали форс-мажорні обставини або іншими словами утворення/виникнення такої заборгованості було викликано настанням форс-мажорних обставин, а тому, така заборона нарахування пені не поширюється на ту бюджетну заборгованість, яка утворилась внаслідок настання інших обставин, зокрема, внаслідок невиконання податковим органом вимог законодавства та рішення суду, та задовго до введення воєнного стану.

Суд наголошує на тому, що між обставинами непереборної сили (введенням воєнного стану) та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок, тобто неможливість повернення бюджетного відшкодування з ПДВ у встановлений ПК України строк, має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не іншими обставинами. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання по поверненню бюджетного відшкодування ПДВ.

Відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами того, що заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ товариству, зумовлена саме виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану.

Також, суд враховує, що законодавець на час введення воєнного стану не зупинив дію відповідної норми про стягнення пені у разі несвоєчасного повернення бюджетного відшкодування з ПДВ, а вказав на незастосування таких наслідків у випадку, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану, що свідчить на користь висновку про необхідність підтвердження причинно-наслідкового зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач, у свою чергу, докази і доводи позивача не спростував. Відповідачем не було також спростовано розрахунку пені до стягнення.

У свою чергу, відповідачами не було спростовано правильність здійсненого позивачем розрахунку, як і не заперечено правильність методики здійснення такого розрахунку та його результатів, натомість, заперечено по суті наявність підстав для здійснення такого нарахування.

Згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені з Державного бюджету України - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" () пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 583199,05 грн (п`ятсот вісімдесят три тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень 05 коп).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 8747,99 грн (вісім тисяч сімсот сорок сім гривень 99 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.