Справа № 420/8609/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8609/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

21 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/8609/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування окремих положень наказу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/8609/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування окремих положень наказу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по справі № 420/8609/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування окремих положень наказу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 року № 228.

В решті позовних вимог відмовлено.

11.03.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить суд винести додаткове судове рішення по адміністративній справі № 420/8609/24, яким стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь, понесені ним судові витрати на оплату гонорару за надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом у розмірі 52150 (п`ятдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Ухвалою від 12.03.2025 року суд прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/8609/24, вирішення заяви ухвалив здійснити в порядку письмового провадження.

14.03.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить відмовити в задоволенні заяви представника позивача щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 втрат на правничу допомогу у розмірі 52 150,00 (п`ятдесят дві тисяч сто п`ятдесят гривень) грн. - повністю. Військова частина НОМЕР_3 вказує, що в даній справі заявлені судові витрати є завищеними, враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); справа є незначної складності (не потребує вивчення значного обсягу законодавства та дослідження значного обсягу доказів). Згідно аналізу судових рішень винесених адміністративними судами України (згідно єдиного державного реєстру судових рішень) по справах за участю державних органів, стосовно практики відшкодування витрат на правничу допомогу, середня сума відшкодування витрат на правову допомогу по Україні складає від 1000 грн. до 5000 грн., що дає підстави вважати про надмірне перевищення заявлених витрат на правову допомогу. Військова частина просить врахувати, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, військова частина НОМЕР_4 вважає, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір не більше прожиткового мінімуму на 2023 рік.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, дослідивши надані учасниками сторін докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, згідно з частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Таким чином, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи позивачем до суду надані копії документів: договір про надання правової допомоги від 15.05.2023 року, додаток №64 від 12.06.2024 року до договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 12.03.2024 року; платіжну інструкцію № 0.0..1 від 12.02.2024 року; платіжну інструкцію № 0.0..1 від 09.05.2024 року; додаткова угоду № 1 від 31.12.2024 року; платіжну інструкцію № 0.0.98546991.1 від 25.02.2025 року.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Біликом Віктором Станіславовичем та ОСОБА_1 , укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024 року, за яким адвокат зобов`язується надати клієнту правничу (правову) допомогу на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату наперед гонорар за надання правничої (правової) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 1.1).

Відповідно до пункту 1.2. договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024 року на виконання пункту 1.1. цього договору адвокат зобов`язується: представляти клієнта перед військовими частинами, державними органами та судах, щодо визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.07.2023 № 228 (про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ) та пов`язаних з цією подією актів і документів.

Згідно пунктів 2.1, 2.2 вказаного договору розмір гонорару за цим договором залежить від об`єму надання правничої (правової) допомоги, що розраховується наступним чином: 1000 грн. - усна юридична консультація; 1500 грн. - усна юридична консультація + (підготування письмового висновку і вивчання документів / надання необхідних зразків та інше); від 2000 грн. - один процесуальний документ (заява /скарга/клопотання / претензія / відзив / відповідь на відзив / заперечення / пояснення / позовна заява /апеляційна скарга / касаційна скарга, адвокатський запит / інші документи); 2500 грн. (+1250 грн. у випадку якщо процесуальна дія була перенесена не з вини АДВОКАТА) - одна година роботи: адвоката під час представництва / захисту клієнта; інша робота адвоката оплачується за домовленістю сторін.

Фактичні витрати пов`язані з виконанням цього договору сплачуються клієнтом на вимогу адвоката. До таких витрат відноситься: 100 грн. - надіслання одного документа поштою; від 200 грн. - оплата бензину за виїзне доручення; 300 грн. - відправка одного документа, приватним кур`єром.; інші фактичні витрати сплачуються клієнтом у випадку необхідності на вимогу адвоката.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 12.03.2024 року, на виконання умов договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024 року, адвокатом Білик Віктором Станіславовичем було надано позивачу наступну правничу допомогу: Юридичні консультації. Аналіз та перевірка наявних у Клієнта документів (пов`язаних з майбутньою судовою справою). Пошук та аналіз чинного законодавства та актуальної судової практики щодо питання Клієнта. Створення правової стратегії захисту Клієнта. Звернення до військових частин і державних органів з адвокатськими запитами з метою збору необхідних доказів для подальшого звернення до суду. Підготування та подання до суду процесуальних документів (адміністративного позову, клопотань, заяв та розрахунку). Всього 140 год. Загальна вартість робіт 38150,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 12.02.2024 року дружиною позивача проведено оплату на користь адвоката Білика В.С. у розмірі 38150,00 грн. з призначенням платежу «Оплата гонорару адвоката за правничу «правову» допомогу за договором № 183 від 12.02.2024 року».

Також до суду надано платіжну інструкцію № 0.0..1 від 09.05.2024 року про сплату позивачем на користь адвоката Білика В.С. суми у розмірі 8000,00 грн. з призначенням платежу «Оплата гонорару адвоката за правничу «правову» допомогу за договором № 183 від 12.02.2024 року», однак детального опису робіт за які була здійснена вказана оплата до суду не надано, а тому суд позбавлений можливості перевірити чи пов`язані витрат на правову допомогу саме з розглядом справи у справі № 420/8609/24.

Щодо наданої позивачем платіжної інструкцію № 0.0.98546991.1 від 25.02.2025 року, то вказана оплата здійснена майже через три місяці після ухвалення рішення суду у справі та стороною позивача не конкретизовано, яким чином вона стосується надання правової допомоги у справі № 420/8609/24.

В постанові від 24.01.2019 р. у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що визначений представником позивача розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи.

В даному випадку суд зауважує про безпідставність включення до суми вартості послуг на правничу допомогу вартості послуг адвоката юридичні консультації, аналіз та перевірка наявних у клієнта документів (пов`язаних з майбутньою судовою справою), пошук та аналіз чинного законодавства та актуальної судової практики щодо питання клієнта, створення правової стратегії захисту клієнта, звернення до військових частин і державних органів з адвокатськими запитами з метою збору необхідних доказів для подальшого звернення до суду, оскільки вказані дії є складовими підготовки адміністративного позову та формування додатків до нього та не можуть бути кваліфіковані як окремо визначені дії з окремо визначеною вартістю.

Суд критично ставиться до посилання адвоката, що вартість роботи по підготовці та поданні адміністративного позову у вказаній справі та поданих до суду заяв та клопотань становить 38150,00 грн.

Окрім того, предмет спору у цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат шляхом компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Відтак, сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 205, 243, 252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/8609/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування окремих положень наказу задовольнити частково.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.03.2025 року.

Суддя Г.В. Лебедєва