Справа № 520/3938/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2025 р. № 520/3938/25
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження з викликом сторін у справі №520/3938/25, з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву. Водночас, витребувано у відповідача засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № 75282009.
Представник відповідача у поданому відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечив, зазначив, що головний державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження". Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, відповідачем через канцелярію суду надано матеріли виконавчого провадження № 75282009.
Представник позивача, не погодившись з доводами відзиву, надав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги.
Представник позивача просив розглянути справу без участі представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.
Представник відповідача просив розглянути справу без участі представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з пунктом 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши документи надані сторонами, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
"Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, що полягає у ненарахуванні та невиплаті грошового забезпечення з 01.01.2020 по дату його звільнення - 24.02.2020, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1-14 до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 24.02.2020 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званнями шляхом застосування множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1-14 до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням раніше виплачених сум".
Державним виконавцем 24.06.2024 на підставі відповіді боржника, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, щодо виконання вищевказаного судового рішення, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/19192/24 від 23.10.2024 скасовано постанову від 24.06.2024 про закінчення виконавчого провадження №75282009. Другим апеляційним адміністративним судом 23.12.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду залишено без змін.

На підставі ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем 24.01.2025 винесена постанова про відновлення виконавчого провадження.

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на адресу відповідача направлено відповідь від 11.02.2025 за вих. № 65050-1268/65190, згідно з якою позивачем на підставі судового рішення у справі № 520/32303/24 проведено відповідний математичний розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 та повідомлено, що вживаються заходи, щодо подачі запиту до головного розпорядника бюджетних коштів ДСНС України, з метою відділення відповідно фінансування для виконання судового рішення, згідно листів ДСНС України від 20.03.2024 № 04-5920/202, від 04.01.2024 № 04- 321/202.

Разом із відповіддю боржник, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надало: копію витягу з ЄДРПОУ, копію довідки-розрахунку від 30.12.2024 № 953/1, копію листа ДСНС України від 04.01.2024 № 04-321/202, копію листа ДСНС України від 20.03.2024№ 04-5920/202.

Державним виконавцем 12.02.2025 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1, 16 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а також накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VІІІ, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства у контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та, які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на адресу відповідача направлено відповідь від 11.02.2025 за вих. № 65050-1268/65190, згідно з якою позивачем на підставі судового рішення у справі №520/32303/24 проведено відповідний математичний розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 та повідомлено, що вживаються заходи, щодо подачі запиту до головного розпорядника бюджетних коштів ДСНС України, з метою відділення відповідно фінансування для виконання судового рішення, згідно листів ДСНС України від 20.03.2024 № 04-5920/202, від 04.01.2024 № 04- 321/202.

Разом із відповіддю боржник, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надало: копію витягу з ЄДРПОУ, копію довідки-розрахунку від 30.12.2024 № 953/1, копію листа ДСНС України від 04.01.2024 № 04-321/202, копію листа ДСНС України від 20.03.2024№ 04-5920/202.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведено оновлений розрахунок та подано запит до головного розпорядника бюджетних коштів, про виділення відповідного фінансування.

Як вже зазначалося судом, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Тобто, на час прийняття відповідачем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання позивачем судового рішення без поважних причин.

Суд вважає, що причина несвоєчасного невиконання судового рішення у відведений строк - необхідність отримання позивачем відповідного додаткового фінансування. З матеріалів справи вбачається що це потребує певного часу, а тому накладення штрафу відповідачем на позивача було передчасним.

Отже відповідач прийняв оскаржуване рішення без врахування всіх обставин справи, не діяв добросовісно і розсудливо, що свідчить про невідповідність його рішення вимогам ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінює причини несвоєчасного виконання рішення позивачем як поважні, а саме виконання як добровільне, а тому до позивача не можуть бути застосовані несприятливі наслідки процедури примусового виконання судового рішення у вигляді штрафу.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 12.02.2025 ВП №75282009 є протиправною та підлягає скасуванню, а тому позов в цій частині підлягаю задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про винесення постанови про накладення штрафу, суд відмовляє, оскільки визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови є достатнім способом захисту порушеного права позивача.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат у справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-258, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 12.02.2025 ВП №75282009.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп.

Рішення набирає законної сили у порядку та строк, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя О.М. Шляхова