Справа № 460/11482/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2025 року м. Рівне №460/11482/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-2) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 09.07.2024 № 92 про відмову позивачу в призначенні пенсії, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із зниженням пенсійного віку;

зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу з 17.04.2024 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в липні 2024 року він звернувся до відповідача-1 з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яку за принципом екстериторіальності було скеровано до відповідача-2 для розгляду по суті. Відповідач-2 оскаржуваним рішенням від 09.07.2024 № 92 відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з ненаданням документів достатніх для підтвердження факту проживання в зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років станом на 01.01.1993. Таке рішення пенсійного органу позивач вважає протиправними, оскільки факт його проживання на території відповідної зони радіоактивного забруднення протягом необхідного періоду стверджується рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 у справі № 556/833/24, а також довідками Відділу реєстрації місця проживання Коростенської міської ради від 26.02.2024 № 642 та Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Володимирецької селищної ради від 09.02.2024 № 539. Також, позивач вказує, що відсутність у нього посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не позбавляє його права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки згідно з приписами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, особи, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, подають таке посвідчення за наявності. З наведених мотивів, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

30.10.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач не набув права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Так, відповідач-1 зазначає, що надані позивачем довідки органів місцевого самоврядування не підтверджують факт його проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років. При цьому, відповідач-1 наголосив, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, не передбачено підтвердження періоду проживання в зоні радіоактивного забруднення на підставі судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Також відповідач-1 вказує на відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю в останнього посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, відповідач-1 звертає увагу на те, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу було прийняте відповідачем-2, а тому саме вказаний пенсійний орган уповноважений на прийняття рішення щодо призначення пенсії позивачу. З огляду на вказане, відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю

Відповідач-2 правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 01.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

01.07.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За принципом екстериторіальності вказана вище заява для вирішення по суті скерована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області, яким 13.04.2023 прийнято рішення № 000 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

23.06.2023 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За принципом екстериторіальності вказана вище заява для вирішення по суті скерована Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області, яким 30.06.2023 прийнято рішення № 000 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

04.07.2023 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За принципом екстериторіальності вказана вище заява для вирішення по суті скерована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області, яким 12.07.2023 прийнято рішення № 000 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

18.07.2023 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За принципом екстериторіальності вказана вище заява для вирішення по суті скерована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, яким 27.07.2023 прийнято рішення № 000 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

18.08.2023 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії направлено для розгляду до відповідача-2.

09.07.2024 відповідачем-2 прийнято рішення № 92, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993. У спірному рішенні відповідачем-2 зазначені наступні мотиви його прийняття: страховий стаж заявниці становить 36 років 11 місяців 04 дні; періоди проживання заявниці у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.011993 складають 02 роки 04 місяці 06 днів; згідно з рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 у справі № 556/833/24 встановлено факт проживання ОСОБА_1 в селі Іскорость Коростенського району Житомирської області; довідки, виданої органами місцевого самоврядування про періоди проживання на території радіоактивного забруднення згідно з рішенням суду не надано; в рішенні суду відсутнє зобов`язання щодо призначення пенсії; право на пенсію заявниця набуде з 17.04.2029.

Позивач, не погоджуючись з рішенням про відмову в призначенні пенсії та вважаючи таке рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зауважує, що з огляду на предмет спору та зміст спірних правовідносин, ключовим питанням у цій справі є визначення наявності у позивача права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Водночас, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом чотирьох років до 01.01.1993.

Початкова величина зменшення пенсійного віку (2 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 3 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому, максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні.

Таким чином, суд констатує, що зменшення пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов:

1) початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період;

2) проживання щонайменше 4 роки станом на 01.01.1993 є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 3 роки проживання, роботи.

Водночас, застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 щонайменше 4 роки.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до наведених вище положень законодавства, підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 29.01.2020 у справі № 572/245/17 (адміністративне провадження № К/9901/45843/18) та від 17 червня 2020 року у справі № 572/456/17 (адміністративне провадження № К/9901/22569/18, К/9901/22573/18).

Крім того, у постановах від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23 (провадження № К/990/40765/23), від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22 (адміністративне провадження № К/990/11776/23), від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 (адміністративне провадження № К/990/28639/23) Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання (роботою) в ній особи.

Згідно з довідкою Відділу реєстрації місця проживання Коростенської міської ради від 26.02.2024 № 642, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) дійсно була зареєстрована та проживала в селі Іскорость Коростенського району Житомирської області з 26.04.1986 по 10.09.1988 (02 роки 04 місяці 15 днів).

Також, довідкою Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Володимирецької селищної ради від 09.02.2024 № 539 стверджується, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована в селищі Володимирець Вараського району Рівненської області з 29.03.1995 по 26.03.2002 (06 років 11 місяців 25 днів), з 27.03.2002 по 31.10.2023 (21 рік 07 місяців 04 дні).

В свою чергу, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 у справі № 556/833/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119170632), яке набрало законної сили 21.06.2024, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в с.Іскорость, Коростенського району Житомирської області в періоди:

- з 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 вересня 1988 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 жовтня 1988 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 листопада 1988 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 грудня 1988 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 січня 1989, з 15 лютого 1989 року по 01 березня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 березня 1989 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 29, 30 квітня 1989 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 травня 1989 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18 червня 1989 року, з 25 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 вересня 1989 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 жовтня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 листопада 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 грудня 1989 року, 1, 6, 7, 13, 14, 20, 21 січня 1990 року, з 26 січня 1990 року по 8 лютого 1990 року, 10, 11, 17, 18, 25, 25 лютого 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 березня 1990 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 квітня 1990 року, 1, 2, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 травня 1990 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24 червня 1990 року, з 26 червня 1990 року по 31 серпня 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 вересня 1990 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 жовтня 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 листопада 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22 грудня 1990 року, 6 , 7, 19, 20 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 8 лютого 1991 року, 9, 10, 16, 17, 23, 24 лютого 1991 року, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 березня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 квітня 1991 року, 1, 2, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 травня 1991 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 червня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 липня 1991 року з 3 серпня 1991 року по 01 вересня 1991 року, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 вересня 1991 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 жовтня 1991 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 листопада 1991 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22 грудня 1991 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, з 25 січня 1992 року по 9 лютого 1992 року, 15, 16, 22, 23, 29 лютого 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 березня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 квітня 1992 року, 1, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 травня 1992 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 червня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 липня 1992 року, 1, 2 серпня 1992 року, з 4 серпня 1992 року по 31 серпня 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 вересня 1992 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 жовтня 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 листопада 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 грудня 1992 року.

Загальна тривалість проживання позивача у селі Іскорость Коростенського району Житомирської області, встановлена рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 у справі № 556/833/24, становить 625 днів або 01 рік 08 місяців 25 днів (з урахуванням тридцяти днів у місяці).

В силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані доводи відповідача-1 щодо неможливості підтвердження обставин проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 судовим рішенням, яким установлено такий факт, з огляду на те, що основними засадами судочинства, згідно зі статтею 129 Конституції України, є обов`язковість судового рішення.

Більше того, на хибність твердження пенсійного органу про неможливість підтвердження факту проживання в зоні радіоактивного забруднення судовим рішенням про встановлення факту, що має юридичне значення, при вирішенні питання щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-XII вказував Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 у справі № 555/874/17 (адміністративне провадження № К/9901/18402/18).

Село Іскорость Коростенського району Житомирської області та селище Володимирець Вараського району Рівненської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Аналізуючи надані для призначення пенсії документи, суд приходить до висновку про те, що позивачем підтверджено такі періоди його проживання його в зоні посиленого радіоекологічного контролю:

у селі Іскорость Коростенського району Житомирської області з 26.04.1986 по 10.09.1988, що становить 02 роки 04 місяці 15 днів;

у селі Іскорость Коростенського району Житомирської області 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 вересня 1988 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 жовтня 1988 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 листопада 1988 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 грудня 1988 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 січня 1989, з 15 лютого 1989 року по 01 березня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 березня 1989 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 29, 30 квітня 1989 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 травня 1989 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18 червня 1989 року, з 25 червня 1989 року по 31 серпня 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 вересня 1989 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 жовтня 1989 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 листопада 1989 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 грудня 1989 року, 1, 6, 7, 13, 14, 20, 21 січня 1990 року, з 26 січня 1990 року по 8 лютого 1990 року, 10, 11, 17, 18, 25, 25 лютого 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 березня 1990 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 квітня 1990 року, 1, 2, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 травня 1990 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24 червня 1990 року, з 26 червня 1990 року по 31 серпня 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 вересня 1990 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 жовтня 1990 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25 листопада 1990 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22 грудня 1990 року, 6 , 7, 19, 20 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 8 лютого 1991 року, 9, 10, 16, 17, 23, 24 лютого 1991 року, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 березня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 квітня 1991 року, 1, 2, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 травня 1991 року, 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 червня 1991 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 липня 1991 року з 3 серпня 1991 року по 01 вересня 1991 року, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 вересня 1991 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 жовтня 1991 року, 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 листопада 1991 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22 грудня 1991 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, з 25 січня 1992 року по 9 лютого 1992 року, 15, 16, 22, 23, 29 лютого 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 березня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 квітня 1992 року, 1, 2, 3, 8, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30, 31 травня 1992 року, 6, 7, 13, 14, 20, 21, 27, 28 червня 1992 року, 4, 5, 11, 12, 18, 19, 25, 26 липня 1992 року, 1, 2 серпня 1992 року, з 4 серпня 1992 року по 31 серпня 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 вересня 1992 року, 3, 4, 10, 11, 17, 18, 24, 25, 31 жовтня 1992 року, 1, 7, 8, 14, 15, 21, 22, 28, 29 листопада 1992 року, 5, 6, 12, 13, 19, 20, 26, 27 грудня 1992 року, що становить 01 рік 08 місяців 25 днів;

у селищі Володимирець Вараського району Рівненської області з 29.03.1995 по 26.03.2002, що становить 06 років 11 місяців 25 днів;

у селищі Володимирець Вараського району Рівненської області з 27.03.2002 по 31.12.2014 (з 01.01.2015 зона посиленого радіоекологічного контролю виключена з переліку зон радіоактивного забруднення територій, визначених Закон України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII), що становить 12 років 09 місяців 04 дні.

Таким чином, термін проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 становить 04 роки 01 місяців 10 дні, в т.ч. з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 - 00 років 05 місяців 05 днів. Отже, позивач має право на застосування початкової величини зменшення пенсійного віку на 2 роки.

Загальний період проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю становить понад 22 роки, а тому позивач також набув право на зниження пенсійного віку на 5 років.

При цьому, суд відхиляє як безпідставне та необґрунтоване твердження відповідача-1 про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю в останнього посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 22-1), документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи є:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Суд звертає увагу, що вказана вище норма Порядку № 22-1 містить застереження в частині встановлення обов`язку подання посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, згідно з яким особи, що належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, подають таке посвідчення лише у разі наявності.

Відповідно до пункт 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII, до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Вище по тексту рішення, суд встановив, що станом на 01.01.1993 позивач прожив на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад 4 роки, а тому він належить до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З огляду на вказане, в силу вимог підпункту 7 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку № 22-1 надання позивачем посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи для підтвердження права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку не є обов`язковим.

Одночасно суд зауважує, що обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах згідно зі статтею 55 Закону № 796-XII також є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Також, суд повторює, що згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

В силу вимог абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII позивач має право на зменшення на 5 років як пенсійного віку, так і страхового стажу.

Тобто, для призначення пенсії на пільгових умовах позивач повинен мати страховий стаж в розмірі 26 роки, оскільки пенсійного віку 55 років позивач досягнув у 2024 році.

Згідно зі спірним рішенням про відмову у призначенні пенсії від 09.07.2024 № 92, наданими позивачем документами підтверджено наявність у нього страхового стажу обсягом 36 років 11 місяців 04 дні.

Таким чином, суд констатує, що при зверненні із заявою про призначення пенсії від 01.07.2024 позивач досягнув віку 55 років, підтвердив право на зниження пенсійного віку на 5 років на наявність страхового стажу понад 26 років, а тому відповідач-2 приймаючи рішення від 09.07.2024 № 92 діяв всупереч приписам Конституції України та Закону № 796-XII, чим порушив право позивача на соціальний захист у старості.

Відтак, вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення від 09.07.2024 № 92, а також зобов`язання призначити йому пенсію зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-XII, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У позовній заяві позивач просить суд зобов`язати пенсійний орган призначити йому пенсію з 17.04.2024, тобто з наступного дня після досягнення пенсійного віку. Така вимога позивача в повній мірі узгоджується з приписами частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV, згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Крім того, суд враховує, що спірне рішення про відмову у призначені пенсії від 09.07.2024 № 92 було прийняте відповідачем-2, а тому саме вказаний пенсійний орган необхідно зобов`язати призначити пенсію позивачу.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, у якій колегія суддів дійшла висновку про те, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії.

За наведених обставин, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-1 вчинити дії щодо призначення пенсії позивачу відсутні.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини лише частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позовну заяву слід задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 слід стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, оскільки саме його рішення про відмову в призначенні пенсії зумовило порушення прав позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.07.2024 № 92, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 17.04.2024 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн, 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20.03.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076);

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (поверх 2, під`їзд 3, Держпром, м-н Свободи, м. Харків, Харківська обл., 61022; код ЄДРПОУ/РНОКПП 14099344).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК