Справа № 440/13468/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/13468/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазірської Ж.Е.,

представника позивача - Лазурович С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного провадження за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі також - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі також - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 155184,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник внаслідок несплати відповідачем узгоджених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 14 січня 2025 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

24, 28 та 29 січня 2025 року до суду надійшли клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду /а.с. 50-51, 62-63, 66-67/.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі /а.с. 91-94/. Наполягала, що відповідач є сільськогосподарським товаровиробником, а об`єкти нерухомості, які належить йому на праві приватної власності, щодо яких контролюючим органом донараховано податкові зобов`язання, є будівлями, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. При цьому, такі об`єкти не здаються їх власником в оренду, лізинг, позичку. З урахуванням викладеного стверджувала, що ОСОБА_1 підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, а належні йому на праві власності нежитлові приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

У відповіді на відзив представник позивача наполягаючи на раніше наданих обґрунтуваннях, просив задовольнити позов у повному обсязі /а.с. 113-115/.

03 березня 2025 року до суду надійшли клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду, за результатами розгляду якого судом постановлено протокольну ухвали про визнання неявки представника відповідача неповажними та оголошення перерви у судовому розгляді справи.

Також, 18 березня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду, надаючи оцінку якому, суд констатує, що останнє не містить обґрунтувань неможливості явки представника відповідача у судове засідання, відтак вважає таку неявку неповажною.

Представник позивача у судовому засідання позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 був власником нерухомого майна за період виникнення податкового боргу, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та, відповідно, перебуває на обліку як платник податків і зборів.

ГУ ДПС у Полтавській області на підставі ст. 266 ПК України нараховано ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості згідно податкового повідомлення-рішення від 02.09.2022 №1-1601 у розмірі 155184,00 гривень.

Податкове повідомлення-рішення від 02.09.2022 № 1-1601 /а.с. 21/, направлено на податкову адресу Відповідача, яка значилася в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи - платника податків /а.с. 10/ станом на дату направлення податкового повідомлення-рішення, а саме: АДРЕСА_1 .

Податкове повідомлення-рішення від 02.09.2022 № 1-1601 повернуте з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» /а.с. 20/.

Суд наголошує, що незгода відповідача з винесенням такого податкового повідомлення-рішення є підставою для його оскарження в адміністративному чи в судовому порядку.

Водночас, податкове повідомлення-рішення від 02.09.2022 № 1-1601, ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалось.

Наявність у відповідача податкового боргу на загальну суму 155184,00 грн підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з інтегрованої картки платника за відповідними платежами /а.с. 22-23/.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 29.07.2024 № 0-1631, яка направлена рекомендованим листом на адресу Відповідача (яка обліковується, як податкова адреса станом на дату направлення вимоги, а саме: 36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. 9-го Травня, буд. 17-А) та повернуто з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» /а.с. 17-18/.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2 тієї ж статті встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В силу 42.5 статті 42 того ж кодексу у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З огляду на приписи наведених норм, податкова вимога вважається врученою відповідачу.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що він є сільськогосподарським товаровиробником, а об`єкти нерухомості, які належить йому на праві приватної власності, щодо яких контролюючим органом донараховано податкові зобов`язання, є будівлями, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. При цьому, такі об`єкти не здаються їх власником в оренду, лізинг, позичку, а відтак ОСОБА_1 підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, а належні йому на праві власності нежитлові приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, то суд визнає їх неналежними, з огляду на те, що вказані твердження можуть бути аргументами у справі за позовом платника податків до контролюючого органу про оскарження податкового повідомлення-рішення. Водночас, у справі за позовом контролюючого органу до платника податків про стягнення узгодженого податкового боргу у тому числі на підставі такого податкового повідомлення-рішення, яке є не було ним оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку, судом не надається оцінка правомірності застосованих таким податковим повідомленням-рішенням фінансових санкції, оскільки вказане рішення не є предметом даного позову.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2018 по справі № 805/3284/17-а, сформулював висновок: «…При цьому питання правомірності застосованих контролюючим органом фінансових санкцій не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідний штраф застосовано, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз».

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позовна вимога до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 155184,00 грн за податковим боргом заявлена позивачем правомірно, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути податковий борг з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у розмірі 155184,00 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч сто вісімдесят чотири гривні 00 копійок) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на р/р UА0016648, код бюджетної класифікації платежу - 18010300, одержувач - ГУК у Полт.обл/тг с. Щербані/18010300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Повне рішення складено 21 березня 2025 року.

Суддя І.Г. Ясиновський