Справа № 440/14236/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 р.Справа № 440/14236/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 12.12.24 року по справі № 440/14236/23

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, в якому просив суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича щодо складання постанови від 04.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження та скасувати постанову від 04.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №440/14236/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання дій протиправними відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2024 у справі №440/14236/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №440/14236/23 - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 04.03.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 440/14236/23.

15.07.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати судове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі №440/14236/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання дій протиправними - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що скасування рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/1155/22 від 01.03.2023 є підставою для перегляду рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №440/14236/23 за нововиявленими обставинами. Також зазначив, що нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не саме це рішення як юридичний факт, а обставина, яку в ньому встановлено.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу зазначено, що обставини, на які посилається позивач, виникли вже після ухвалення судом 02.11.2023 первинного рішення у даній справи, а також вказані обставини не входили до предмета доказування та не могли вплинути на висновки суду про права та обовязки учасників справи. Зазначає, що обставини на які посилається позивач, не є нововиявленими у розумінні пункту 3 частини другої статті 361 КАС України.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У силу частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №800/578/17.

В межах даних правовідносин, позивач, наполягаючи на перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами, посилається на те, що при розгляді справи №440/14236/23 суд не міг врахувати істотні для справи обставини, зокрема те, що рішення у справі №539/1155/22, яке в 2023 році виконував приватний виконавець, прийнято з порушеннями законодавства України і 11.06.2024 рішення у справі №539/1155/22 скасовано в Апеляційному суді Полтавської області. Отже, вказане зумовило відсутність законних підстав для стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат виконавчого провадження згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 04.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.03.2023 у справі №539/1155/22 позовні вимоги Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області збитки за користування безпідставно набутим майном в розмірі 690799,16 грн. за користування земельною площею 1,3384 га., розташованою в АДРЕСА_1 за період з 01.05.2019 по 31.10.2022. Стягнуто з ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 10362,00 грн.

26.04.2023 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області у справі №539/1155/22 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області збитків за користування безпідставно набутим майном в розмірі 690799,16 грн. за користування земельною площею 1,3384 га., розташованою в АДРЕСА_1 за період з 01.05.2019 по 31.10.2022.

05.05.2023 приватним виконавцем Скрипником В.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №71737472 з примусового виконання виконавчого листа №539/1155/22, виданого 26.04.2023.

Також, в межах виконавчого провадження №71737472 приватним виконавцем Скрипником В.Л. 04.09.2023 винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП №71737472, відповідно до якої загальна сума додаткових витрат складає 35547,76 грн, з них на організацію та проведення виконавчих дій витрачено: 1. виготовлення документів виконавчого провадження; 1.3 Лист паперу формату А-4, виготовлений на принтері 62х1,00=62,00 грн; 1.4 Лист паперу формату А-5, виготовлений на принтері 32х0,5=16,00 грн.; 2. Формату С4 1х2,04=2,04 грн., Формату Е-65 4х0,60=2,40 грн., Формату С5 2х0,96=1,92 грн., Конверт з марками 6х13,00=78,00 грн.; 2.2 Знаки поштової оплати (марки) 1х23,00=23,00 грн., 4х18,00=72,00 грн., 2х11,00=22,00 грн.; 3.1 суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання 1х25000,00=25000,00 грн.; 4. суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій 1х10268,40=10268,40 грн.

У подальшому, постановою Полтавського Апеляційного суду від 11.06.2024 у справі №539/1155/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.03.2023 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном відмовлено. Стягнуто з Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 15543 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 09.10.2024 у справі №539/1155/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області на постанову Полтавського апеляційного суду від 11.06.2024 у справі за позовом Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном.

Відтак, у спірному випадку позивач вважає постанову Полтавського Апеляційного суду від 11.06.2024 у справі №539/1155/22 нововиявленою обставиною для перегляду рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №440/14236/23 та, як наслідок, його скасування і прийняття нового рішення.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду відповідні факти та аргументи. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за своєю природою передбачає баланс між принципами правової визначеності та res judicata і правом на справедливий суд.

Законодавство, у тому числі КАС України, не містить визначення поняття "нововиявлені обставини", проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Отже, сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №826/20239/16).

Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ані заявникові, ані суду;

- істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічні висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №800/521/17.

Також, нововиявлені обставини мають перекликатися з предметом судового спору та входити до предмета доказування у справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Полтавського Апеляційного суду від 11.06.2024 у справі №539/1155/22 не відповідає критеріям підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, тобто не відноситься до істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, судовим розглядом підтверджено, що на момент звернення 23.09.2023 ОСОБА_1 з позовними вимогами про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанови від 04.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, на момент прийняття судом першої інстанції рішення від 02.11.2023 про відмову у задоволенні позовних вимог та постанови Другим апеляційним адміністративним судом 10.01.2024 про залишення без змін рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023, не існувало ані ухвали про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду від 01.03.2023, ані постанови Полтавського апеляційного адміністративного суду.

Верховний Суд в постанові від 03.07.2024 по справі № 280/4833/22 зазначив, що нововиявлена обставина як юридичний факт мав існувати на момент подання позову.

Щодо наявності чи відсутності підстав для поширення на спірний випадок приписів пункту 3 частини другої статті 361 КАС України, згідно з яким підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду, слід зазначити наступне.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.04.2021 у справі №9901/819/18 зазначила, що вирішуючи питання про скасування судового рішення з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 361 КАС України, суд повинен виходити саме з преюдиційного зв`язку судових рішень. Разом з тим, слід мати на увазі, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього.

Таким чином, при вирішенні питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 3 частини другої статті 361 КАС України дослідженню підлягає те, чи скасоване судове рішення в іншій справі було покладено в основу рішення, про перегляд якого подано заяву, тобто чи мало таке судове рішення преюдиційне значення і суттєво впливало на результат розгляду справи, про перегляд судового рішення у якій подано заяву.

У постановах від 25.02.2021 у справі №814/3270/15, від 15.08.2023 у справі №300/4693/21, від 02.11.2023 у справі №300/5190/21 та від 25.01.2024 у справі №500/2239/22 Верховний Суд висловив правову позицію, відповідно до якої за наявності факту скасування судового рішення, на якому базувалось рішення, що переглядається, виникають підстави для перегляду рішень за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 3 частини другої статті 361 КАС України.

У цій справі №440/14236/23 підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій приватного виконавця щодо складення постанови приватного виконавця Скрипника В.Л. від 04.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП №71737472, а також її скасування, стало те, що позивач не навів достатніх та переконливих доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови від 04.09.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження. Водночас, приватним виконавцем обґрунтовано розмір додаткових витрат виконавчого провадження, оскільки постанова містить детальний перелік додаткових витрат виконавчого провадження ВП №71737472 із зазначенням суми включених до переліку товарів та послуг.

При цьому, приймаючи рішення від 02.11.2023 у справі №440/14236/23 Полтавським окружним адміністративним судом не обґрунтовувалось його прийняття прямо посилаючись на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.03.2023 у справі №539/1155/22.

Відтак, у спірному випадку рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.03.2023 у справі № 539/1155/22 не є рішенням, на якому базувалось рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №440/14236/23, а тому його скасування постановою Полтавського Апеляційного суду від 11.06.2024 у справі №539/1155/22 не є нововиявленою обставиною у розумінні пункту 3 частини другої статті 361 КАС України для перегляду рішення суду від 02.11.2023 у справі №440/14236/23.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л., у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом №539/1155/22, виданого 26.04.2023, закінчено виконавче провадження (ВП 71737472) 05.09.2023, тобто вказана постанова винесена ще до ухвалення постанови Полтавським Апеляційним судом від 11.06.2024 по справі №539/1155/22, при цьому доказів оскарження постанови приватного виконавця від 05.09.2023 та/або доказів визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, матеріали справи не також містять.

Також слід зазначити, що витрати виконавчого провадження - це фактично понесені виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо), які компенсуються за рахунок боржника. Ааналогічні правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №750/4352/17, від 19.06.2019 у справі №750/7053/17, від 08.08.2019 у справі №751/4365/17, від 01.10.2020 у справі №703/1111/17, від 19.01.2023 у справі №918/56/20.

Правовою підставою для стягнення з боржника витрат виконавчого провадження є відповідна постанова приватного виконавця про стягнення таких витрат. Скасування ж рішення суду, яке підлягало примусовому виконанню, не скасовує та жодним чином не відміняє таку постанову.

При цьому, предметом дослідження у справі №440/14236/23 було лише питання обґрунтованості та документального підтвердження розміру стягнутих з ОСОБА_1 додаткових витрат на підставі оскаржуваної постанови.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені позивачем підстави не є нововиявленими обставинами і не зумовлюють передумов для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №440/14236/23.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Щодо посилання апелянта на висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони прийняті з урахуванням іншого правового регулювання, за інших фактичних обставин, що формують зміст правовідносин у зазначених справах та за іншими доказами, поданими сторонами на їх підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 440/14236/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 440/14236/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 21.03.2025 року