Справа № 300/5681/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/5681/24 пров. № А/857/23223/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №300/5681/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції Кафарський В. В.,

час ухвалення рішення 28 серпня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови врахувати заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року для перерахунку її пенсії та зобов`язати відповідача здійснити їй з 12 листопада 2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком, врахувавши заробітну плату (дохід) за період роботи з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року, яка враховується при обчисленні пенсії, визначену індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 від 26 серпня 2021 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови врахувати заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з листопада 2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком, врахувавши заробітну плату (дохід) за період роботи з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року, яка враховується при обчисленні пенсії, визначену індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 від 26 серпня 2021 року, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивачкою не дотримано правил звернення до органів Пенсійного фонду, передбачених Порядком 22-1 та відповідно Головним управлінням не приймалось рішення про відмову в переведенні на пенсію по віку, тільки надавалась відповідь на звернення. Зазначає, що саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення (перерахунку) пенсії, та обґрунтованість видачі з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення особи та отримання, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду. Звертає увагу на те, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено. Так, як позивачкою не надано довідки про заробітну плату за період роботи з 1995 по 2000 роки та чинним законодавством не передбачено можливості врахування заробітної плати до 01 липня 2000 року за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, тому відсутні правові підстави для задоволення таких вимог. Крім того, звертає увагу на те, що належним способом захисту права позивача є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії за віком, а не вимога щодо зобов`язання здійснити перерахунок такої пенсії. Суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії. Такого висновку, дійшов, зокрема, і суд апеляційної інстанції, при розгляді справи №300/7959/21. Щодо позовних вимог, задоволених судом першої інстанції про зобов`язання провести ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, зазначаємо, що на час розгляду цієї справи, Головним управлінням перерахунок пенсії на виконання судового рішення не проводився, справа перебуває на розгляді, а тому, обґрунтованих підстав вважати, що після проведення перерахунку, Головне управління не буде її сплачувати, відсутні. Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому. Такі вимоги зі сторони позивача, є передчасними. Також покликається на пропуск строку звернення у суд з цим позовом. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що вимога відповідача про надання заяви на бланку ПФУ в Порядку №22-1 є надмірним формалізмом, оскільки у заяві позивача чітко і зрозуміло викладено наміри і вимоги щодо перерахунку пенсії позивача. Вказує, що подання заявником звернення довільної форми не звільняє пенсійний орган від виконання обов`язку прийняття рішення по суті. Покликається на практику Верховного Суду, де суд, зокрема, дійшов висновку про те, що можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права. Щодо суті позовних вимог, то вказує, що визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. Звертає увагу на те, що фактичні труднощі в отримання довідки про заробітну плату за період трудової діяльності в ТзОВ «Під Фікусом» буде непропорційним обмеженням такого права особо через те, що вона не підтвердила довідку про заробітну плату первинними документами, а тому перекладення на фізичну особу таких дій, як підтвердження дійсності довідки є неправомірним втручанням у право на пенсійне забезпечення, оскільки покладає на особу індивідуальний надмірний тягар. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 17 квітня 2024 року, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.6).

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного Управління ПФУ в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії з 12 листопада 2023 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за 60 календарних місяців страхового стажу (з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року), де зазначена заробітна плата (дохід) за період з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року (а.с.7).

20 лютого 2024 року позивачем подано заяву (а.с.8), якою долучено відповідачу докази неможливості видати роботодавцем довідку про заробітну плату у зв`язку із знищенням первинних документів під час пожежі 03 грудня 2011 року, а саме: лист ТОВ Під Фікусом від 13 лютого 2024 року №5, яким повідомлено причини неможливості видати довідку про заробітну плату за 1995-2000 роки (а.с.9); довідку Івано-Франківського міського відділу управління Держтехногенбезпеки в Івано-Франківській області від 20 грудня 2011 року №169/04-10 про підтвердження факту пожежі 03 грудня 2011 року на території кафе Під Фікусом (а.с.10); довідку ТОВ Під Фікусом (а.с.11); акт комісії ТОВ Під Фікусом про перелік бухгалтерських документів, які прийшли в негідність (знищені) під час пожежі 03 грудня 2011 року (а.с. 12); довідку від 07 лютого 2024 року №13 (а.с.13).

08 березня 2024 року Головне Управління ПФУ в Івано-Франківській області листом №2649-1273/К-02/8-0900/24 повідомило ОСОБА_1 про те, що вона отримує пенсію за віком відповідно до Закону України При загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при страховому стажі 30 років та відповідно до вимог ст. 40 вказаного Закону, заробітна плата для обчислення пенсії врахована за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2022 року (згідно з реєстром застрахованих осіб). Щодо питання про врахування заробітної плати за 1995-2000 роки повідомлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв (а.с. 14).

30 травня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 12 листопада 2023 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за 60 календарних місяців страхового стажу (з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року), де зазначена заробітна плата (дохід) за період з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року (а.с.15).

24 червня 2024 року відповідач листом за №5819-4520/К-02/8-0900/24 надав аналогічну відповідь, що й 08 березня 2024 року, тобто фактично відмовив позивачу у проведенні перерахунку, мотивуючи тим, що заробітну плату необхідно підтвердити довідкою про зарплату за період до 30 червня 2000 року та за умови підтвердження її первинними документами.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправними, позивач звернулася у суд із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що труднощі в отриманні довідки про зарплату та підтвердження первинними документами довідки про заробітну плату за період трудової діяльності в ТОВ Під Фікусом є непропорційним обмеженням права позивача на відповідний розмір пенсійної виплати, а тому перекладення на позивача таких дій, як підтвердження заробітної плати, яка підтверджена згідно з індивідуальними відомостями (формою ОК-5), є додатковим непомірним тягарем для ОСОБА_1 , а тому, беручи до уваги, що визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, відтак перекладання відповідачем тягаря доказування своїх сумнівів з Держави, в особі такого органу державної влади, безпосередньо на особу, яка звернулася за перерахунком пенсії, та, при цьому, надала належні документи для такого перерахунку є необґрунтованим, тому наявні підстави для задоволення позову.

Даючи правову оцінку вказаним висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить із наступного.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено.

Ст.1 Закону №1058-ІV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За змістом ст.42 Закону №1058-IV перерахунок пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за перерахунком пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто.

Відповідно до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

Згідно з п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Механізм визначення заробітної плати для обчислення пенсії у разі втрати первинних документів про нарахування та підприємствами заробітної плати за основним місцем роботи застрахованої особи та страхового стажу визначено Порядком визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого Постановою КМУ №919 від 05.07.2006.

Так, за змістом п.3 цього Порядку за період до 01 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається, зокрема й за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

Таким чином, з системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Крім того, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 17 квітня 2024 року.

Так, 07 лютого 2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 12 листопада 2023 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за 60 календарних місяців страхового стажу, а саме: з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року, де зазначена заробітна плата (дохід) за період з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року (а.с.15), однак пенсійний орган, листом від 24 червня 2024 року №5819-4520/К-02/8-0900/24 повторно відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивача, оскільки заробітну плату необхідно підтвердити довідкою про зарплату за період до 30 червня 2000 року та за умови підтвердження її первинними документами.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , звернувшись до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, долучала докази того, що роботодавець (ТОВ Під Фікусом) не може надати довідку про заробітну плату за 1995-2000 роки, оскільки первинні документи втрачені під час пожежі та на підтвердження вказаних обставин долучено, зокрема, лист ТОВ Під Фікусом від 13 лютого 2024 року №5, довідку Івано-Франківського міського відділу управління Держтехногенбезпеки в Івано-Франківській області від 20 грудня 2011 року №169/04-10 про підтвердження факту пожежі 03 грудня 2011 року на території кафе Під Фікусом, довідку ТОВ Під Фікусом, акт комісії ТОВ Під Фікусом про перелік бухгалтерських документів, які прийшли в негідність (знищені) під час пожежі 03 грудня 2011 року (а.с.9-12).

При цьому, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, попри неможливість видачі і надання відповідної довідки про заробітну плату, у відповідача є відомості про сплату страхових внесків, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5).

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) за ОСОБА_1 у період з 01 січня 1998 року по березень 2002 року ТзОВ «Під Фікусом» () сплачувало страхові внески (а.с.17).

Таким чином, враховуючи ту обставину, що отримати довідки про зарплату за період трудової діяльності у ТОВ Під Фікусом позивач немає можливості у зв`язку з непереборними обставинами, які не залежать від волі осіб, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що такі обставини є непропорційним обмеженням її права на відповідний розмір пенсійної виплати та остання має право на врахування заробітної плати (дохід) визначеної індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5).

Крім того, з аналізу положень Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого Постановою КМУ №919 від 05.07.2006 можна дійти висновку про те, що законодавець передбачив певний алгоритм дій, який відповідач у спірних правовідносинах не виконав. Доказів на спростування вказаного суду не подав.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 має право на врахуванням заробітної плати для обчислення її пенсії згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5), а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, врахувавши заробітну плату (дохід) за період роботи з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року, яка враховується при обчисленні пенсії, визначену індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 від 26 серпня 2021 року, з урахуванням виплачених сум.

Покликання апелянта на те, що заява позивача не відповідає вимогам Порядку №22-1, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Разом з тим, щодо доводів апелянта про пропуск строку звернення у суд з цим позовом, то колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії звернулася до відповідача 07 лютого 2024 року (а.с.7), а тому перерахунок пенсії позивача необхідно здійснити з 01 лютого 2024 року.

Таким чином, доводи апелянта в цій частині є частково підставними, а тому рішення суду першої інстанції в частині здійснення перерахунку пенсії підлягає зміні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в резолютивній частині рішення щодо здійснення перерахунку пенсії позивача помилково вказав листопад 2023 року, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду в цій частині підлягає зміні; в решті суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, правильно і повно встановив обставини справи, тому відповідно до ст.316 КАС України рішення суду в цій частині необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №300/5681/24 змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 01 лютого 2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком, врахувавши заробітну плату (дохід) за період роботи з 01 липня 1995 року по 30 червня 2000 року, яка враховується при обчисленні пенсії, визначену індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 від 26 серпня 2021 року, з урахуванням виплачених сум.».

У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №300/5681/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 21 березня 2025 року.