Справа № 260/1487/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/1487/24 пров. № А/857/23206/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у справі №260/1487/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції Скраль Т. В.,

дата ухвалення рішення 22 серпня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 22 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області: від 08 січня 2024 року №0-0702-UA0092428, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2020 року на суму 15650.84 грн; від 08 січня 2024 року №0-0702-UA0092428, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2021 року на суму 1084.50 грн; від 08 січня 2024 року №0-0702-UA0092428, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2020 року на суму 13428.98 грн; від 07 березня 2023 року №0-0702, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в сумі 50404.25 грн; від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2020 року на суму 6985.95 грн; від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2021 року на суму 968.16 грн; від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2022 року на суму 26221.0 грн; від 25 січня 2023 року №0-0702, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 46527.00 грн; від 07 березня 2023 року №0-0702, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в сумі 58743.75 грн; від 12 грудня 2023 року №0-0702-UА0092428 за звітній період 2020 року на суму 3764.86 грн; від 12 грудня 2023 року №0-0702-UА0092428 за звітній період 2021 року на суму 26088.00 грн; від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2022 року на суму 14131.00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, де, зокрема, зазначено, що не є об`єктом оподаткування: е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках; є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Зазначає, що йому на праві власності належить: чотирьохрядний корівник у АДРЕСА_1 , загальною площею 1807.50 м.кв., деревообробний цех за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1550.9. м.кв., будівля, деревообробний цех за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 806.8 м.кв., майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 434.8 м.кв., об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_2 , загальною площею 104.1 м.кв. Звертає увагу на те, що ним надано докази того, що він займається підприємницькою діяльністю, має у власності земельну ділянку для сільськогосподарських потреб, розташоване на ній нерухоме майно, здійснює підприємницьку діяльність особисто у нежитловому приміщенні, вказані приміщення не здаються ним у найм (позичку). Таким чином, підстави для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Закарпатській області були відсутні, а тому висновки суду першої інстанції про те, що пільги по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на нього не поширюються є помилковими. Крім того, покликається на практику Верховного Суду у аналогічних справах. З врахуванням наведеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що об`єкти нежитлової нерухомості «будівлі промисловості та склади» за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський район, село Форнош, вулиця Арань Яноша, будинок 25/а, загальною площею 1550,90 кв.м, «будівля, деревообробний цех», за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський р-н, село Форнош, вулиця Арань Яноша, будинок 25а, загальною площею 806,8 кв.м, «майновий комплекс», за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський р-н, село Форнош, вулиця Арань Яноша, будинок 25 «д», загальною площею 434,8 кв.м., «чотирьохрядний корівник», за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський район, село Форнош, вулиця Арань Яноша, будинок 25/а, загальною площею 1 807,50 кв.м не підпадають під дію підпунктів «е», «є», «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, а отже, підлягають оподаткуванню на загальних підставах. Вказує, що долученими позивачем доказами не підтверджується будь-якого факту здійснення господарської діяльності позивачем у вказаних будівлях за їх призначенням, а відтак не може слугувати доказом складовою обов`язкової наявності ознак, передбачених підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України для звільнення від оподаткування. Не підтверджується й факт, що власник будівлі «майновий комплекс», за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський р-н, село Форнош, вулиця Арань Яноша, будинок 25 «д», загальною площею 434,8 кв.м. є сільськогосподарським виробником. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник позивача (апелянта) Шпуганич В. П. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідача Тегза А. В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 . Основний вид економічної діяльності: 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, (а.с.113-114).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 з 28 серпня 2015 року є власником будівлі, деревообробний цех за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 806,8 кв.м., (а.с.30).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 з 02 грудня 2015 року є власником майнового комплексу загальною площею 434,80 км.м, а саме: побутовий будинок під літ. Г площею 246,70 кв.м., рік побудови 1985, кормоцех під літ.Д площею 188,10 кв.м., рік побудови 1985, приміщення трансформатора під літ.Е, (а.с.31).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 з 12 травня 2017 року є власником чотирьохрядного корівника позначеного на плані літ.Б, загальною площею 1 807,50 кв.м, (а.с.32).

Згідно з договором купівлі-продажу від 12 травня 2017 року ОСОБА_1 є власником деревообробного цеху, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,4155 га, кадастровий номер :00:102:0010. Відповідно до правовстановлюючих документів цей деревообробний цех позначений на плані літ.А, має загальну площу 1550,90 кв.м., (а.с.33-34).

04 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області із заявою про проведення звірки даних по об`єктах нерухомості, які перебувають у його власності на підставі пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України, оскільки має право на користування пільгою. До заяви надано свідоцтво на право власності НОМЕР_2 від 02 грудня 2015 року та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19-20).

30 січня 2024 року Головне управління ДПС у Закарпатській області листом №961/6/07-16-24-02-06 повідомило ОСОБА_1 , що в ході розгляду листа, враховуючи відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що він був/є власником наступних об`єктів нерухомого майна:

- об`єкт нежитлової нерухомості - чотирьохрядний корівник, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1807,50 кв.м. (право власності зареєстровано - 12.05.2017, реєстраційний номер - 227);

- об`єкт нежитлової нерухомості - деревообробний цех, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1550,9 кв.м. (право власності зареєстровано - 12.05.2017, реєстраційний номер - 27);

- об`єкт житлової нерухомості - будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 104,1 кв.м. (право власності зареєстровано - 26.06.2007, реєстраційний номер - 18229999);

- об`єкт нежитлової нерухомості - будівля, деревооборобний цех, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 806,8 кв.м. (право власності зареєстровано - 26.06.2007, реєстраційний номер - 27);

- об`єкт нежитлової нерухомості - майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 434,8 кв.м. (право власності зареєстровано - 26.06.2007, реєстраційний номер - 27).

У зв`язку з наведеним, відповідно до п.п.266.7.3. п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітні періоди 2020 - 2022 роки вважаються відкликаними (скасованими).

Разом з тим, сформовано нові податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2020 2022 роки, а саме:

1) щодо об`єкту нежитлової нерухомості - чотирьохрядннй корівник, за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський район, село Форнош, вулиця Арань Яноша, будинок 25/а, загальною площею 1 807,50 кв.м:

- від 08 січня 2024 №0-0702-UA0092428 за звітній період 2020 рік на суму 15650,84 грн;

- від 08 січня 2024 №0-0702-UA0092428 за звітній період 2021 рік на суму 1084,50 гривень.

2) щодо об`єкту нежитлової нерухомості - деревообробний цех, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 550,90 кв.м:

- від 08 січня 2024 №0-0702-UA0092428 за звітній період 2020 рік на суму 13428,98 грн;

3) щодо об`єкту нежитлової нерухомості - будівля, деревообробний цех, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 806,8 кв.м:

- від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2020 рік на суму 6 985,95 грн;

- від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2021 рік на суму 968,16 грн;

від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2022 рік на суму 26 221,0 гривень.

Крім того встановлено, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності перебуває об`єкт нерухомого майна - майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 434,8 кв.м. (право власності зареєстровано - 26.06.2007, реєстраційний номер - 27).

У зв`язку з наведеним, на підставі п.266.7 ст.266 ПКУ, враховуючи відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вищезазначеного об`єкта нерухомого майна проведено нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2020 - 2022 роки, згідно з наступними податковими повідомленнями-рішеннями:

- від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2020 рік на суму 3764,86 грн;

- від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2021 рік на суму 26088,00 грн;

- від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2022 рік на суму 14131,00 гривень.

У ході розгляду листа встановлено, що позивач згідно з інформаційно-комунікаційними системами ДПС України, зареєстрований як суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець та з 01 квітня 2013 року по теперішній час перебуваєте на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку 2 групи, 20 відсотків.

Відповідно до реєстраційних даних з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань обраними видами діяльності згідно КВЕД є 47.99 - Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 01.45 - Розведення овець і кіз; 28.49- Виробництво інших верстатів; 38.11- Збирання безпечних відходів; 49.41- Вантажний автомобільний транспорт; 01.41- Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 46.49- Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; і 6.10 - Лісопильне та стругальне виробництво.

Згідно з поданими Податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, задекларовано обсяги отриманих доходів за звітній період 2020 рік за кодом згідно з КВЕД 46.49 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту, за звітні періоди 2021 - 2022 роки за кодом згідно з КВЕД 47.99 - Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування підпункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе лише у разі, якщо власниками об`єктів є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення сільськогосподарської продукції будь-якого виду), однак позивач не надав суду доказів того, що об`єкти нежитлової нерухомості, які перебувають у його власності використовуються ним особисто (як фізичними особами сільськогосподарськими товаровиробниками) безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а також не надав доказів, що він є товаровиробником або реально використовує ці нежитлові будівлі у своїй підприємницькій діяльності, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп.10.1.1 п.10.1 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.

За змістом пп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Відповідно до пп.266.1.1, 266.2.1, 266.3.1, 266.3.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп.266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

За змістом пп.266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пп.266.7.1, 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно зі ст.30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

За змістом пп.266.2.2. п.266.6 ст.266 ПК України, не є об`єктом оподаткування, зокрема:

є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Пункт 30.2 ст.30 ПК України передбачає, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Для застосування податкової пільги, передбаченої абз. «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, підприємство повинне бути підприємством промисловості, класифікуватись за видом діяльності як промислове підприємство, також повинне використовувати будівлі, щодо яких існують спірні питання щодо їх оподаткування, безпосередньо для виробництва промислових товарів, використовувати у своїй діяльності.

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту-платнику.

При цьому, обмежувальне тлумачення за рахунок введення додаткової ознаки надання пільги по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, звільнення від оподаткування за критерієм «будівлі промисловості», лише об`єктів нежитлової нерухомості промислових підприємств (юридичних осіб), за суб`єктним складом, не може бути застосовано, оскільки положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Колегія суддів зазначає, що будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку відповідно до абз.«ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України є об`єктами нежитлової нерухомості, по яких є пільги по сплаті податку на нерухомість.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».

Згідно з цим Державним класифікатором будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Відповідно до ДК 018-2000 до групи (код 127) «Будівлі нежитлові» належить клас (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює свою діяльність за такими КВЕДами: 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (основний); 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.45 Розведення овець і кіз; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 28.49 Виробництво інших верстатів 38.11 Збирання безпечних відходів.

Матеріалами справи стверджується, що позивач є власником нерухомого майна, а саме: чотирьохрядний корівник в с.Форнош вул. Я. Арань 25а, загальною площею 1807.50 м.кв., деревообробний цех за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1550.9. м.кв., будівля, деревообробний цех за адресою: с.Форнош вул. Я. Араня 25а, загальною площею 806.8 м.кв., майновий комплекс за адресою: с.Форнош вул. Я. Араня 25а, загальною площею 434.8 м.кв., об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_2 , загальною площею 104.1 м.кв., що підтверджується свідоцтвами про право власності, договором купівлі-продажу та витягами з Державного реєстру речових прав.

У матеріалах справи міститься висновок експерта щодо цільового використання (та їх код) щодо нерухомого майна позивача, який, на думку колегії суддів, помилково не прийнято до уваги судом першої інстанції, такий датовано 27 травня 2024 року, коли позивач звернувся до експерта на підтвердження зазначених обставин, тому підстав не враховувати такий не має, зі змісту якого вбачається наступне.

Чотирьохрядний корівник в с.Форнош вул. Я. Арань 25а, загальною площею 1807.50 м.кв. - 81% від загальної площі будівлі дозволяє віднести його до групи 127 «Будівлі нежитлові», клас 1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства та нововведеного класифікатора будівель і споруд НК 018/2023 до групи 127 (інші нежитлові будівлі клас (код 1271) нежитлові сільськогосподарські будівлі.

Деревообробний цех у с.Форнош вул. Я. Арань 25а, загальною площею 1550.90 м.кв. - станом на дату проведення огляду виявлено деревообробне обладнання. Приміщення використовується у виробничих цілях деревообробки, що складає 90 % площі і дозволяє класифікувати будівлю згідно з ДК 018:2000 до групи 125 Будівлі промислові, клас 1251 Будівлі промисловості та склади та нововведеного класифікатора будівель і споруд НК 018/2023 до групи 125 «Промислові будівлі і склади».

Щодо будівлі - деревообробний цех в с.Форнош вул. Я. Арань 25а, загальною площею 806.8 м.кв., то надано висновок про те, що на час проведення огляду така використовується у складських цілях: 792.2 м. з 806.8 кв.м. використовуються у виробничих цілях та у супутніх цілях деревообробки, що складає 98 % площі і дозволяє його класифікувати як будівлю згідно з ДК №018/2000 до підрозділу Будівлі нежитлові група 125 «Будівлі промисловості та склади», клас 1251 Будівлі промисловості та нововведеного класифікатора будівель і споруд НК 018/2023 до групи 125 (інші нежитлові будівлі клас (код 1251) Промислові та складські будівлі.

Щодо будівлі - майновий комплекс у с.Форнош вул.А.Яноша 25д загальною площею 434.8 м.кв. надано висновок про те, що на час проведення огляду такий не використовується. Стан майна не дозволяє його використовувати в адміністративних цілях. З даних технічного паспорта 283.3 м. кв із 434,8 м.кв. призначено для використання у сільськогосподарських цілях, що є 65 % від загальної площі будівлі і дозволяє класифікувати, як будівлю згідно з ДК №018/2000 до підрозділу 127 (інші нежитлові будівлі клас (код 1271) нежитлові сільськогосподарські будівлі та нововведеного класифікатора будівель і споруд НК 018/2023 до групи 127 (інші нежитлові будівлі, клас (код 1271) нежитлові сільськогосподарські будівлі.

Так, як зазначалося вище, положеннями пп.є пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України закріплено перелік об`єктів, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких, зокрема, належать будівлі промисловості, віднесені до групи Будівлі промислові та склади (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Крім того, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (далі Класифікатор ДК 018-2000), затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (п.п.«ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПКУ).

Відповідно до абз.8, 11 ст.1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 20012004 років» від 18 січня 2001 року №2238-III із змінами та доповненнями (далі-Закон №2238) продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) це продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам Державного класифікатора продукції та послуг; сільськогосподарський товаровиробник фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» від 23 вересня 2008 року №575-VI до виробників сільськогосподарської продукції відносять юридичних осіб, фізичних осіб (фізичні особи підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності (далі КВЕД), мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Коди продукції сільського господарства та пов`язані з ними послуги визначені розд.1 секції А «Продукція сільського господарства, лісового господарства та рибного господарства» Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010 (далі Класифікатор ДК 016:2010), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 №457 із змінами та доповненнями.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права можна дійти висновку про те, що поняття «сільськогосподарський товаровиробник» не суперечить його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке має чітко обмежену сферу застосування, а тому фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Класифікатора ДК 016-2010, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Класифікатора ДК 018-2000, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з п.п.«ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПКУ.

Крім того, застосування підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу, передбачає, що сільськогосподарський товаровиробник: здійснює сільськогосподарську діяльність відповідно до класифікатора видів економічної діяльності використовує будівлі, споруди безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, що безпосередньо використовуються у сільськогосподарській діяльності відповідають класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Колегія суддів зазначає, що надані ОСОБА_1 докази підтверджують, що він займається підприємницькою діяльністю, має у власності розташоване на земельній ділянці нерухоме майно сільськогосподарського призначення - чотирьохрядний корівник, а також має у власності будівлі промисловості- два деревообробних цехи, здійснює підприємницьку діяльність за відповідними КВЕДами особисто у нежитловому приміщенні, вказані приміщення не здаються ним у найм (позичку), оренду, лізинг, при цьому, віднесення виду діяльності до основної є правом позивача і це не впливає на можливість чи неможливість отримання пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21 травня 2024 року у справі №600/5153/23-а, від 05 лютого 2025 року у справі №500/6132/25.

Також до матеріалів справи долучено Договір про надання послуг №12/2020 від 30 жовтня 2020 року, Акт приймання-передачі матеріалів від 15 жовтня 2020 року, Договір відповідального зберігання майна від 15 січня 2021 року, копія накладної №15 від 03 травня 2024 року, Договір №1 від 29 квітня 2024 року, зі змісту яких вбачається, що позивачем спірні приміщення використовуються за призначенням у власній господарській діяльності (а.с.107-111).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач наділений статусом сільськогосподарського товаровиробника в розумінні наведених вище норм права та використовує належні йому на праві власності нежитлові будівлі як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а тому такі будівлі в силу норм підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, крім того, нерухоме майно (два деревообробні цехи) використовується позивачем у своїй діяльності та є будівлею промисловості, тому враховуючи приписи пп.є пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України контролюючий орган помилково відніс належні позивачу нежитлові будівлі до категорії об`єктів оподаткування, що не мають пільг із сплати податку, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено, то відповідно до ст.139 КАС України із відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.139, 195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у справі №260/1487/24 скасувати та прийняти нову постановою, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області:

від 08 січня 2024 року №0-0702-UA0092428, яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2020 року на суму 15650.84 грн;

від 08 січня 2024 року №0-0702- НОМЕР_3 , яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2021 року на суму 1084.50 грн;

від 08 січня 2024 року №0-0702- НОМЕР_3 , яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2020 року на суму 13428.98 грн;

від 07 березня 2023 року №0-0702, яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в сумі 50 404.25 грн;

від 12 грудня 2023 року №0-0702- НОМЕР_3 , яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2020 року на суму 6985.95 грн;

від 12 грудня 2023 року №0-0702- НОМЕР_3 , яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2021 року на суму 968.16 грн;

від 12 грудня 2023 року №0-0702- НОМЕР_3 , яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за звітній період 2022 року на суму 26221.0 грн;

від 25 січня 2023 року №0-0702, яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 46527.00 грн;

від 07 березня 2023 року №0-0702 яким ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в сумі 58743.75 грн;

від 12 грудня 2023 року №0-0702-UА0092428 за звітній період 2020 року на суму 3764.86 грн;

від 12 грудня 2023 року №0-0702-UА0092428 за звітній період 2021 року на суму 26088.00 грн;

від 12 грудня 2023 року №0-0702-UA0092428 за звітній період 2022 року на суму 14131.00 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 судовий збір на суму 2640,00 грн за подання позовної заяви та 3168,80 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 21 березня 2025 року.