Справа № 380/6179/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 рокуСправа № 380/6179/24 пров. № А/857/22001/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Тіда» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Тіда» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року (суддя Грень Н.М., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Тіда» (далі ТОВ) звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 28.02.2024 №ПШ054545 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн (далі Постанова).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що позивач не є власником транспортних засобів, ні користувачем по договору оренди чи на будь-якому іншому праві користування, а належних доказів того, що ТОВ заповнювало та оформлювало товарно-транспортну накладну від 15.01.2024 №8176-1225-3 (далі ТТН), наявну в матеріалах справи, відповідачем на надано. Зазначає, що будь-які належні докази того, що позивач був повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення відсутні.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно притягнув позивача до відповідальності, передбаченою абзацом третім частиною першою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-III).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що контролюючими особами Укртрансбезпеки на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на рейдову перевірку від 12.01.2024 №002438, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

У ході проведення вказаної перевірки зупинено транспортний засіб марки Mercedez-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі ТЗ).

Водій ТЗ надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки:

посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ, видане на ім`я ОСОБА_1 ;

ТТН.

За результатами перевірки складено акт від 15.01.2024 №АР000962 проведення перевірки додержання вимог і законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі Акт), яким встановлено, що водій здійснював вантажні перевезення згідно з ТТН.

Відповідно до ТТН, на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу, автомобільним перевізником зазначено ТОВ.

У вказаному Акті виявлено порушення статті 48 Закону №2344-III при здійсненні вантажних перевезень (продукти) згідно з ТТН. Водій рухався транспортним засобом без використання особистої картки водія, а саме: у слоті цифрового тахографа відсутня особиста картка водія. У тому числі порушення, зокрема, відповідальність за які передбачено абзацом третім частини першої статтею 60 Закону №2344-III: перевезення вантажів, за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме особиста картка водія, роздруківка на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія за 15.01.2024.

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 в графі «пояснення водія про причини порушень» зазначив «забув картку вдома» та прописав «ознайомлений» в нижньому лівому куті Акта , жодних пояснень чи заперечень щодо Акта не надав.

Листом №7664/31/24-24 від 29.01.2024 відповідач повідомив позивача про те, що 28.02.2024 о 09:00 год відбудеться розгляд справи №100 про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт за адресою: Львівська область, Львівський район, село Малехів, вулиця Володимира Івасюка, буд. 8, 3 поверх.

Повідомлення про розгляд адміністративної справи від 29.01.2024, було направлено на адресу позивача, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 05.02.2024 за №017 та списком рекомендованих відправлень №1391 та вручено одержувачу 07.02.2024.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ, 28.02.2024 Укратрансбезпекою винесено Постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частиною першою статті 60 Закону №2344-III, у розмірі 17000 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом №2344-ІІІ, який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

За змістом статті 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Частиною першою статті 34 Закону №2344-III передбачено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів, наведений у статті 48 Закону №2344-III, не є вичерпним.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає «Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385).

Згідно з пунктом 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Відповідно до вказаного пункту Інструкції №385 до переліку інших документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, передбачених законодавством віднесено, зокрема, в даному випадку, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Відповідно до пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники, забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно з пунктом 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, законодавець визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, використовувати у слоті тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, допускати до перевірки тахографа посадових осіб Укртрансбезпеки, а також роздруковувати з тахографа на паперовому носії інформацію про свою роботу та відпочинок, із використанням особистої картки водія. Такою роздруківкою, зокрема підтверджуються періоди роботи та відпочинку водіїв.

Водночас, на перевізника покладається обов`язок забезпечити наявність у водія чинної особистої картки водія (у разі використання цифрового тахографа), забезпечити водія, який відправляються в рейс, необхідною кількістю паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (цифровий).

Отже, саме на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечення належної експлуатації тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 липня 2024 року у справі №440/2334/23.

Покликання позивача, що власником транспортного засобу, на якому здійснювалося перевезення вантажу належить ОСОБА_3 , не спростовує ту обставину, що позивач є автомобільним перевізником у спірних правовідносинах.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567).

Відповідно до абзацу 1 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що не пред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону №2344-III документів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-ІІІ.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, Законом №2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.

Так, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III, визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - є автомобільний перевізник.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки складено Акт, згідно якого під час перевірки ТЗ, виявлено порушення, зокрема, під час перевезення вантажу водій рухався транспортним засобом без використання особистої кратки водія, а саме:у слоті цифрового тахографа відсутня особиста картка водія.

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 жодних пояснень чи заперечень щодо Акта перевірки не надав.

Наведене свідчить про те, що під час перевірки у водія була відсутня особиста картка водія, яка відповідно до статті 48 Закону №2344-III та підпункту 3.3. Інструкції №385, повинна бути у нього.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до вимог статті 48 Закону №2344-III документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є товарно-транспортна накладна.

Згідно із пунктом 11.1 розділу 11 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Матеріали справи містять ТТН, автомобільним перевізником у якій визначено позивача - ТОВ.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених правових норм, яким врегульовані спірні правовідносини, оскільки позивач, як автомобільний перевізник не дотримався обов`язку здійснення контролю за належною експлуатацією тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність накладення на нього адміністративно-господарських штрафів.

Щодо доводів скаржника про неповідомлення його про час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати свої пояснення та заперечення, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, з огляду на таке.

Так, на підтвердження виконання відповідачем вимог Порядку №1567, відповідач надав список №1391 згрупованих рекомендованих поштових відправлень листів, яким, підтверджено факт надіслання на адресу позивача поштовим відправленням №017 повідомлення про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства від 29.01.2024 №7664/31/24-24, в якому міститься інформація про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з долученим трекінгом поштового відправлення №017, вказане повідомлення вручено позивачу 07.02.2024, тобто завчасно до розгляду такої справи.

Вказане свідчить про те, що позивача було належно повідомлено про розгляд справи,

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 27 Порядку №1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Відтак доводи позивача про неповідомлення його про час і місце розгляду справи, є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є правомірною, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Тіда» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич