Справа № 420/28572/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Львівської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Львівської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA2090000/2024/100327/2 від 24.06.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості є протиправними, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки під час декларування товарів, ТОВ «Аквафрост» було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. Разом із тим, не дивлячись на подання позивачем повного пакету необхідних, передбачених МК України документів, відповідачем прийняті спірне рішення відповідно до якого митна вартість товарів була визначена за резервним методом. У той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Ухвалою від 18.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте з передбачених чинним законодавством підстав, правомірно, обґрунтовано та вмотивовано.

У своїх доводах митний орган зазначив, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією від 22.06.2024 №24UA33U4 (далі МД) було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та встановлено невідповідності у поданих документах, наявність розбіжностей, та відсутність усіх належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості. Відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Втім, як далі зауважує відповідач у своєму відзиві, декларантом на вимогу митного органу жодного документу додатково надано не було.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. З декларантом було проведено консультації згідно з ст.57 МКУ, та прийнято спірне рішення про коригування митної вартості за резервним методом (ст.64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала МД від 01.03.2024 № UA500110/2024/001255, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 5,65 дол.США/кг - даного імпортера. Вказана декларація, як зауважує відповідач містить конкретний опис товару та розпізнавальні особливості, якого стосується цінова інформація, а також інші обставини зовнішньоекономічної операції, зокрема такі як «Код товару», «Код країни походження» та інших характеристик товару, а також і часу імпорту.

Відповідач наголошує, що посадові особи Львівської митниці перевірили всі документи, що подавались разом із митною декларацією і на підставі цього встановили розбіжності та відсутність всіх необхідних документів, що стали законною підставою для витребування додаткових документів. В законі чітко зазначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) визначені у ч.3 ст.53 МКУ додаткові документи. Однак, у спірному випаду, декларант позивача не надав митниці додаткових витребуваних документів, а надані документи не підтверджуються на думку митниці заявлену позивачем митну вартість імпортованого товару. Отже, спірне рішення є повністю обґрунтованим та законним.

Позивач надав відповідь на відзив відповідача, у якому зазначив про хибність наведених відповідачем обґрунтувань своїх заперечень проти позовних вимог Товариства, навів відповідні свої мотиви, які на його думку спростовують доводи відповідача у справі щодо правомірності спірного рішення про коригування митної вартості, та просить задовольнити позов.

У відповідь відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач звертає увагу суду на невідповідності у поданих декларантом документах для митного оформлення товару та на відсутність належних відомостей, які обгрунтовують заявлені числові значення митної вартості товару.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач - ТОВ «АКВАФРОСТ» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та займається наступним видами діяльності за КВЕД: 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків (основний); 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

27.06.2023р. року між Компанією Global Floro AS (Алесунд, Норвегія, Постачальник) та ТОВ «Аквафрост» (Одеса, Україна, Покупець) був укладений Контракт №27/06/23-7, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю товар, зазначений в Інвойсі до цього Контракту, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та своєчасно оплатити його вартість, в термін і на умовах, передбачених цим Контрактом. Номенклатура, асортимент, кількість і вартість, а також інші необхідні характеристики Товару, попередньо узгоджені Сторонами, вказуються в Інвойсі, який є невід`ємною частиною даного Контракту (п.1.1. Контракту).

У відповідності до п.1.2 Контракту, поставка здійснюється на адресу Покупця. Покупець приймає Товар та бере на себе зобов`язання за розрахунками з Постачальником.

У пункті 1.3. Контракту Сторони узгодили перелік товаросупровідних документів, які Постачальник повинен надати Покупцю на кожну партію товару, який включає: товарно-транспортну накладну (коносамент, CMR, авіанакладна, залізнична накладна), - 1 оригінал; сертифікат походження (загальної форми або EUR-1, якщо є) - 1 оригінал, 3 копії; якісний сертифікат виробника - 1 оригінал, 3 копії; декларація виробника - 1 оригінал, 3 копії; ветеринарний сертифікат затвердженої в Україні формі - 1 оригінал, виписаний на кожен контейнер/автомобіль окремо; пакувальний лист - 1 оригінал, 3 копії; Інвойс - 3 оригінали.

Відповідно до п.3.2 контракту поставка товарів за цим Договором повинна здійснюватися Покупцеві. Терміни та умови поставки (відповідно до "Інкотермс-2010") обумовлюються в інвойсах до цього Контракту.

Згідно п.4.1 контракту ціни на поставлені товари повинні бути узгоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсах на кожну поставку товару.

Платежі повинні здійснюватися Покупцем на рахунки, зазначені Постачальником в інвойсах до Контракту на кожну поставку товарів. Сума, умови і валюта платежу також повинні вказуватися в інвойсах до Контракту на кожну конкретну поставку Товару. Платежі по даному Контракту можуть здійснюватися як у вигляді попередньої оплати, так і з відстрочкою платежу (п.п.5.1, 5.3, 5.4 контракту).

В подальшому, у межах Контракту від 27.06.2023р. ТОВ «Аквафрост» (надалі за текстом «Позивач») погодив з Постачальником поставку в червні 2024р. товару «Приготована ікра оселедця (Clupea Harengus) морожена», вагою 10 000 кг на загальну суму 40 000, 00 дол. США, що засвідчено в Invoice №10011117 від 21.05.2024р.

Поставка товару здійснювалась на умовах FCA (вільний перевізник) м.Клайпеда, Литва, згідно із Інкотермс 2020, зазначене означає: що товар вважається доставленим, як тільки Продавець надає товар доступним перевізнику або іншій особі визначеній Покупцем. Це підтверджено електронними митними деклараціями.

22.06.2024 року уповноважена особа Позивача - декларант ТОВ «АЙЛОК» подав до Львівської митниці електронну митну декларацію (ЕМД) №24UA33U4.

Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення імпортованого в Україну товару та підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацію декларантом надані наступні були документи: - Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 21.05.2024; - Пакувальний лист (Packing List) б/н від 10.06.2024; - Рахунок проформа (Commercial invoice) 10011117 від 10.06.2024; - Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 18.06.2024; - Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) №LT 0354091/ L2- 14208 від 18.06.2024р.; - Сертифiкат про походження товару форми EUR.1(Movement Certificate EUR.1) AR 619435733 від 10.06.2024р.; - Рахунок фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №75 від 21.06.2024р.; - Документ що підтверджує вартість перевезення товару № 26 від 21.06.2024р.; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, №27/06/23-7 від 27.06.2023; - Договір про надання послуг митного брокера б/н від 30.10.2024р.; - Договір (контракт) про перевезення №29/09/2022/1 від 29.09.2022р.; - Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих организмів б/н від 21.05.2024р.; - Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації № 11581483 від 21.06.2024р.; - Заявка на перевезення №56 від 14.06.2024р.

За результатами перевірки МД №24UA33U4 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 22.06.2024, у якому відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівліпродажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на запит митниці (ідентифікатор повідомлення №b46cca0b-7357-4cde-9059-85c023020613f) декларант позивача ТОВ «Айлок» повідомив, що станом на 24.06.2024 належним чином були надані всі необхідні документи, які передбачені ч.2 ст.53 МК України, за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), із зазначенням переліку цих документів, який зазначався вище, додаткові документи надаватись не будуть, у зв`язку із чим просив прийняти відповідне рішення на підставі уже наданих документів.

24.06.2024 Львівською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/002154.

В картці відмови було зазначено про неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр.12, 45, 43, 44, 46, 47, В МД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 24.06.2024 № UA209000/2024/100327/2 (порушено умови декларування передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 МК України, ст. 55 МК України, ПКМ України від 21.05.12 № 450).

Також, митним органом 24.06.2024 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100327/2, яким за резервним методом скориговано митну вартість товару №1 5,65 дол. США/кг (МД від 01.03.2024 №UA500110/2024/001255).

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

- у гр.44 МД - зовнішньоекономічний контракт зазначений з буквою m, проте жодного митного оформлення за даним контрактом у відділі митного оформлення не проводилось. Неможливо перевірити наявність договірних відносин між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності. Відсутність контакту суперечить вимогам п.2 ст52 МКУ;

Неможливо перевірити правильність розподілу транспортних витрат по іноземній території та Україні, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- інвойс від 21.05.2024 № 10011117 - містить посилання на замовлення, яке до митного оформлення не подавалось:

- Договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 29/09/2022/1 від 29.09.2022 передбачено наявність Заявок. Згідно п.2.1 даного договору. Заявки є невід`ємною частиною договору, її має підписувати особа, що має повноваження на підписання Договорів, та особи підпис такої повинен бути скріплений печаткою. Заявка до митного оформлення не подавалась. Підпис уповноваженої особи на Договорі не відповідає підпису, що міститься у рахунку на перевезення.

- CMR від 18.06.2024 № б/н гр.13 «Вказівки відправника (митниці та інші процедури», зазначається найменування адреса та інші реквізити митниці, де буде здійснюватися митне оформлення вантажу. У документі вказано ВМО №1 Чорноморськ. Не можливо перевірити правильність розподілу транспортних витрат.

У рішенні також зазначено, що на вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який спростовує виявлені розбіжності, також відсутня експортна декларація країни відправлення. Банківський платіжний документ (SWIFT) не може бути взятий до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, та відміток виконавця надавача платіжних послуг, які свідчать про виконання платіжних операцій за таким платіжним документом. Разом з тим документів які спростовують розбіжності виявлені при поданні митної декларації, декларантом не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала митна декларація від 01.03.2024 № UA500110/2024/001255 де вартість подібного товару становить 5,65 дол.США за кг даного імпортера.

Позивач, з метою випуску товару, що декларувався у вільний обіг, подав до митного оформлення нову електронну митну декларацію № 24UA19U9, за якою згідно ст.55 МК України було додатково сплачено митних платежів у загальному розмірі 129864,65 гривень, про що зазначено в графі 47 (СП 55) вказаної митної декларації).

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскаржуваним рішенню й картці відмови, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено в ч. 1, 2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).

При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст.54 МК України).

У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).

Відповідно до приписів ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданої митної декларації, розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В свою чергу, для митного оформлення товару та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, зокрема: Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 21.05.2024; - Пакувальний лист (Packing List) б/н від 10.06.2024; - Рахунок проформа (Commercial invoice) 10011117 від 10.06.2024; - Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 18.06.2024; - Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) №LT 0354091/ L2- 14208 від 18.06.2024р.; - Сертифiкат про походження товару форми EUR.1(Movement Certificate EUR.1) AR 619435733 від 10.06.2024р.; - Рахунок фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №75 від 21.06.2024р.; - Документ що підтверджує вартість перевезення товару № 26 від 21.06.2024р.; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, №27/06/23-7 від 27.06.2023; - Договір про надання послуг митного брокера б/н від 30.10.2024р.; - Договір (контракт) про перевезення №29/09/2022/1 від 29.09.2022р.; - Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих организмів б/н від 21.05.2024р.; - Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації № 11581483 від 21.06.2024р.; - Заявка на перевезення №56 від 14.06.2024, які містили числові показники ціни товару, подання яких не заперечує й відповідач Львівська митниця, проте вважає, що вони містять розбіжності та не підтверджують митну вартість імпортованого товару, та не підтверджують та не містять всіх відомостей щодо ціни товару, яка була фактично сплачена.

Втім, на думку суду такі доводи відповідача є хибними, та спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.

Дослідивши надані позивачем документи, які містяться у матеріалах справи та надавались на розгляд до митного органу разом з митною декларацією, суд звертає увагу, що указані вище надані позивачем документи не містять розбіжностей, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

До того ж, вказані документи є основними документами, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України, містять чіткі числові значення складових вартості поставленого товару, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей.

Зазначена у інвойсі вартість товарів 40000 дол. США відповідає вартості товару відображній декларантом у митній декларації. Окрім того, вид і кількість товару зазначені у митній декларації відповідають виду та кількості товару, що зазначений у інвойсі, що дозволяє ідентифікувати товар з метою його митного оформлення.

Суд зауважує, що відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Судом встановлено, що шляхом укладення інвойсу сторони погодили вид товару, що є предметом поставки, та його ціну, що в наступному і було відображено у митній декларації.

Виходячи із вищенаведених положень МК України, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені зокрема наявністю розбіжностей між окремими документами, наявністю ознак підробки певних документів, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, відсутністю достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

З урахуванням вищевикладеного, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

На думку суду, подані разом із митною декларацією документи були достатніми для ідентифікації товару та давали можливість визначити його митну вартість за основним методом (ціною договору) з метою сплати митних платежів.

Суд вважає безпідставними зауваження відповідача щодо ненадання до митного оформлення контракту № 27/06/23-7 від 27.06.2023.

У позовній заяві позивачем зазначено, що до митного оформлення разом із всіма іншими документами було надано копію зовнішньоекономічного договору, копію експортної декларації відправника вантажу та інші документи ( як то сертифікати якості та декларації виробника, інвойс, пакувальний лист, СМR і т.ін.) в яких зазначено Постачальника товару. Всі назви та реквізити постачальника в зазначених документах є тотожними та не містять жодних розбіжностей. Крім того, заперечення Відповідача не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в доданих до суду документах та в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості міститься посилання та надано відповідачем до суду копію МД 24UA55U9 в якій зазначений той самий зовнішньоекономічний контракт, по якому проводилось розмитнення і в цей раз. Контракт укладений ще 27.03.2023 року і майже рік за ним проводиться розмитнення товарів Позивачем на різних митних постах України, тому саме цей контракт внесений до митної бази тому і позначений «m», що означає про його наявність у базі даних, оскільки по ньому вже здійснювалась поставка. Відповідач неодноразово наголошував на єдності митної бази.

Матеріалами справи підтверджується, що дійсно контракт від 27.06.2023 №27/06/23-7 між Компанією Global Floro AS (Алесунд, Норвегія, Постачальник) та ТОВ Аквафрост (Одеса, Україна, Покупець) був поданий до митного органу. Крім того, він обґрунтовано позначений «m», як такий, що наявний у базі даних, оскільки за цим контрактом позивач по справі неодноразово здійснював закупку товару та проводив його розмитнення на різних митних постах, це підтверджується відповідними документами, в тому числі, саме за цим контрактом проводилось розмитнення товару за МД 24UA43U3 від 29.05.2024 саме відповідачем.

Відтак, суд погоджується з позицією позивача, що з огляду на викладене, посилання відповідача на відсутність Контракту при проведенні процедури розмитнення є безпідставним.

Крім того, в митній декларації № 24UA33U4 та в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/002154 від 24.06.2024р. вказано, що Позивачем до митного оформлення разом із всіма іншими документами було також надано копію зовнішньоекономічного договору (контракт) № 27/06/23-7 від 27.06.2023 року. Зазначений документ містить всі необхідні реквізити та можливо провести ідентифікацію сторін по ньому.

Відтак, твердження відповідача про те, що відсутність контракту не дає змогу провести ідентифікацію сторін є необґрунтованими. Тим більше, разом із пакетом документів до митного оформлення представником Позивача також інші документи (як то сертифікати якості та декларації виробника, інвойси, пакувальний лист СМR і т.ін.) в яких зазначено Постачальника товару. Всі назви та реквізити постачальника в зазначених документах є тотожними та не містять жодних розбіжностей.

З приводу тверджень відповідача про неможливість перевірки правильності розподілу транспортних витрат по іноземній території та Україні, та відповідно числового значення рівня митної вартості товару, про те, що інвойс від 21.05.2024 №10011117 - містить посилання на замовлення, яке до митного оформлення не подавалось, договором про надання транспортно-експедиційних послуг №29/09/2022/1 від 29.09.2022 передбачено наявність заявок, однак такі не надавались до митного оформлення та про те, що підпис уповноваженої особи на договорі не відповідає підпису, що міститься у рахунку на перевезення, суд зазначає наступне.

Інвойс від 21.05.2024 № 10011117 не містить жодного посилання на будь-яке замовлення. Складення такого документа не передбачено контрактом.

Суд зазначає також, що в митній декларації № 24UA33U4 та в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/002154 від 24.06.2024р. вказано, що Позивачем до митного оформлення разом із всіма іншими документами було також надано копію: - Рахунок фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №75 від 21.06.2024р.; - Документ що підтверджує вартість перевезення товару № 26 від 21.06.2024р.; - Договір (контракт) про перевезення №29/09/2022/1 від 29.09.2022р.; - Заявка на перевезення №56 від 14.06.2024р.

Дослідивши указані документи, суд вказує, що у всіх зазначених документах підписи є ідентичним, крім того, стоять печатка контрагента, тому на переконання суду зауваження відповідача в спірному рішенні щодо відсутності заявки суд вважає необґрунтованими.

Також, посилання Відповідача про те, що підпис уповноваженої особи на Договорі не відповідає підпису, що міститься у рахунку на перевезення є виключно припущенням Відповідача та не підтверджений жодним належним та достатнім документів. Також суд зауважує, що окрім підписів документи скріплені печатками сторін, що підтверджує їх правомірність та не викликає сумнівів у їх дійсності.

З приводу тверджень відповідача про неможливість перевірити правильність розподілу транспортних витрат по іноземній території та Україні, та відповідно числового значення рівня митної вартості товару, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Т.Т.С.» (Перевізник) та ТОВ «Аквафрост» (Замовник) 29.09.2022 укладений договір №29/09/2022/1 про перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях, за яким перевізник зобов`язується надати Замовнику послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях на умовах цього договору та підписаних сторонами Заявок, а Замовник зобов`язується оплатити ці послуги. На підставі вказаного договору сторонами була погоджена заявка на перевезення №56 від 14.06.2024 за маршрутом Клайпеда-Чорноморськ, із розмитненням у Львівській області, вартість перевезення 90 000 грн. Окрім того, перевізником була надана довідка №26 про транспортні витрати, згідно якої вартість перевезення за маршрутом м. Клайпеда (Литва)- Ягодин (Україна) складає 38 000 грн.

Також, суд звертає увагу, що згідно наказу МФУ «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту».

Тобто зазначений наказ не містить вичерпний перелік документів, якими повинна підтверджуватись вартість перевезення, тому суд погоджується з доводами позивача про те, що у спірному випадку вона фактично підтверджена довідкою про транспортні витрати, оскільки цей документ містить всі необхідні дані для визначення вартості доставки товару за межами території України, що сплачувалась позивачем.

Стосовно доводів відповідача про те, що в CMR від 18.06.2024 № б/н в гр.13 «Вказівки відправника (митниці та інші процедури», де зазначається найменування, адреса та інші реквізити митниці, де буде здійснюватися митне оформлення вантажу, зазначена невірна адреса отримувача - ВМО №1 Чорноморськ, суд зазначає, що у всіх документах, що підтверджують вартість перевезення товару вказано кінцеву точку м. Чорноморськ, Одеської області та пораховано вартість перевезення до цієї точки, що на 800 км. є далі ніж м. Львів, та вартість перевезення включено до митної вартості товару.

Окрім того, суд зазначає, що відповідач поставив під сумнів вартість перевезення по території України, що не належить до його компетенції, оскільки відповідна величина не є складовою митної вартості.

Загалом, да думку суду, надані Позивачем до митного оформлення документи дають змогу митному органу ідентифікувати їх належність до конкретної партії перевезення та визначити вартість понесених витрат на перевезення.

Отже, на думку суду відповідачем не доведено правомірності коригування митної вартості за такої підстави.

Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача і зазначає, що вказані відповідачем недоліки не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Вказані відповідачем, в оскаржуваному рішенні, обставини жодним чином не можна вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Крім обставин викладених у оскаржуваному рішенні, відповідач у відзиві стверджує про ненадання декларантом і перекладів документів під час проходження процедури декларування товару.

Втім, такі доводи суд вважає недоречними у спірному випадку, адже такі документи щодо даної партії товару у позивача не вимагались, що вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів № UA2090000/2024/100327/2 від 24.06.2024. Всі документи, що їх було надано для митного оформлення є стандартними і складеними у відповідності до вимог міжнародних норм та правил.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються контролюючому органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Але, Відповідач не надав до суду жодного документу, який би підтверджував його вимогу щодо необхідності подання перекладу будь-яких документів і яким чином це може вплинути на визначення митної вартості товару.

Щодо ненадання Товариством додаткових документів, суд зауважує, що надані Товариством документи для митного оформлення є основними документами, які визначають митну вартість товару. В свою чергу, додаткові документи можуть надаватись декларантом додатково з метою уточнення та доповнення певних відомостей, що необхідні для здійснення митного оформлення, і можуть бути оцінені митним органом на предмет перевірки (контролю) заявлених декларантом числових значень митної вартості лише у випадку, якщо подані документи, що зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, містять розбіжності. Тому недоліки у таких документах не мають визначального значення за умови, що основні документи (договір, інвойс тощо) давали можливість ідентифікувати товар та містили достатньо відомостей для визначення його митної вартості за основним методом.

Окрім того, у ч.3 ст. 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У спірному ж випадку, митний орган не обґрунтував підстав для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей, а ті, на які вказав відповідач, поза розумним сумнівом, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Також суд зауважує, що відповідач ні у оскаржуваному рішенні ні у відзиві не посилається на невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, що свідчить про те, що для митного оформлення фактично були надані товари, які за описом відповідали тим товарам, що зазначені у супровідних документах.

У розглядуваному випадку, позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митною декларацією документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Також суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є не обґрунтованим в частині наявності підстав для застосування другорядного методу резервного для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч.1 чт.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В той же час, у графі 33 оскаржуваного рішення міститься лише посилання на номер, дату митної декларації, яка були взята митницею з метою коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також вартість за одиницю товару. Всупереч вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та ст. 55 МК України, рішення не містить пояснень щодо зроблених коригувань на комерційні умови, умови поставки, вид товару, виробника. Загалом з оскаржуваного рішення не зрозуміло чому саме вказана митна декларація були обрана з метою коригування митної вартості товарів позивача, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

При цьому, суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду в аналогічних спірних правовідносинах, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу ( постанови від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом. Адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Суд наголошує, що критерій прийняття обґрунтованого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

На думку суду рішення Львівської митниці про коригування митної вартості UA2090000/2024/100327/2 від 24.06.2024 не відповідає критеріям обґрунтованості.

Підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, суд приходить висновку, що позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, його вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу резервного. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, за наслідком розгляду справи суд приходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, ним не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Усе викладене вище у сукупності свідчить на користь обґрунтованості заявлених ТОВ «Аквафрост» позовних вимог про визнати протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA2090000/2024/100327/2 від 24.06.2024, а відтак і про наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100327/2 від 24.06.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ», , адреса: вул.Центральна, 1-Е, с.Бурлача Балка, м.Чорноморськ, Одеська область, 68000.

Відповідач: Львівська митниця, , адреса: вул. Костюшка Т., 1, м.Львів, 79000.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА