Справа № 120/8002/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 березня 2025 р. Справа № 120/8002/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй безпідставно не зараховано до стажу періоди навчання з 01.09.1977 по 20.11.1980 та з 06.08.1981 по 15.06.1983, які вказані в архівній довідці №010-17/757 від 28.09.2023.

Ухвалою від 26.06.2024 позовну заяву залишено без руху.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 15.07.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить відмовити у задоволені позовних вимог. Зокрема зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 20.11.1980 та з 06.08.1981 по 15.06.1983, оскільки вказане ім`я в довідці " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_3 ".

Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області також подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить відмовити у позові в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини.

Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №34 від 14.12.2023 (на заміну рішення про призначення від 25.10.2023) відмовлено у призначенні пенсії за віком.

У рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 16 років, За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди навчання з 01.09.1977 по 20.11.1980 та з 06.08.1981 по 15.06.1983 згідно довідки №010-17/757 від 28.09.2023, оскільки вказане ім`я в довідці " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_3 ".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Так, пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком. Серед інших документів до заяви позивач додала трудову книжку серії НОМЕР_1 від 01.12.1980, диплом серії № НОМЕР_2 від 23.03.1983 та Архівну довідку Київського національного університету імені Тараса Шевченка №010-17/757 від 28.09.2023 з метою підтвердження страхового стажу.

За результатами розгляду заяви позивача відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Підставою для такого рішення став висновок про відсутність достатнього страхового стажу.

Як зазначає відповідач, підтверджений стаж роботи позивача становить 16 років. Водночас до страхового стажу позивача не були зараховані періоди навчання з 01.09.1977 по 20.11.1980 та з 06.08.1981 по 15.06.1983 згідно довідки №010-17/757 від 28.09.2023, оскільки вказане ім`я в довідці " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_3 ".

Перевіряючи правомірність висновків пенсійного органу, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту "д" частини 5 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, професійно-технічних училищах, а також на курсах підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовки, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти, професійних навчально-виховних закладах, закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками чи іншими документами, виданими на підставі архівних даних і такими, що містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей, для підтвердження періоду навчання за денною формою приймаються довідки про тривалість навчання за умови, що документи містять дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

На підтвердження навчання позивач надала диплом серії № НОМЕР_2 від 23.03.1983, який видано ОСОБА_4 та Архівну довідку Київського національного університету імені Тараса Шевченка №010-17/757 від 28.09.2023, яка також видана ОСОБА_4 .

При цьому, судом встановлено, що в свідоцтві про народження від 10.06.1960 серії НОМЕР_3 вказано ім`я позивачки " ОСОБА_2 ". Тобто станом на час закінчення навчання в офіційних документах ім`я позивачки значилось як " ОСОБА_2 ".

Крім того, суд враховує також експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1262-а/2 від 28.09.2023, у якому вказано наступне:

"З урахуванням зазначеного записи українською мовою особового імені ГАННА (паспорт, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_4 ; диплом, запис ОСОБА_4 ), рос. АННА (зазначений паспорт, запис ОСОБА_6 ; зазначений диплом, запис ОСОБА_4 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Розбіжності між записами зумовлені поліваріантністю особових імен спільного етимологічного походження й виникли внаслідок документальної фіксації варіантів особового імені АННА та ГАННА.

У практиці лінгвістичних експертиз спостерігаються непоодинокі випадки орфографічних коливань у документальних записах українською мовою імен по батькові через неправомірне використання при їх утворенні російської словотвірної моделі. Субнормативні українські записи жіночих форм імені по батькові, зокрема ОСОБА_7 відображають розмовну практику центральних діалектних ареалів України. Такі орфографічні відхилення призводять до виникнення різних записів імені по батькові в документах однієї особи.

З урахуванням зазначеного записи українською мовою імені по батькові ОСОБА_8 (паспорт, запис ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження, запис ОСОБА_4 ) та ЮР`ЇВНА (диплом, запис ОСОБА_4 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними."

Відтак, різне написання імені позивачки не може нівелювати право останньої на зарахування до її страхового стажу періоду навчання з з 01.09.1977 по 20.11.1980 та з 06.08.1981 по 15.06.1983 та позбавляти права на належне пенсійне забезпечення.

Суд звертає увагу, що довідка №010-17/757 від 28.09.2023 видана уповноваженим органом та є офіційним документом, що підтверджує факт навчання позивача у зазначений період.

Таким чином, суд вважає, що архівна довідка Київського національного університету імені Т.Шевченка №010-17/757 від 28.09.2023 є належним і достатнім доказом для зарахування періоду навчання позивача з 01.09.1977 по 20.11.1980 та з 06.08.1981 по 15.06.1983 до його страхового стажу.

Крім того, у випадках коли документ виданий уповноваженим органом, презюмується його достовірність, якщо не надано доказів, що спростовують викладену у ньому інформацію.

На час розгляду справи відповідачами не надано доказів, які б свідчили про недостовірність довідки №010-17/757 від 28.09.2023 чи неправдивість зазначених у них відомостей.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №34 від 14.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди навчання згідно Архівної довідки Київського національного університету імені Т.Шевченка №010-17/757 від 28.09.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна