Справа № 120/5975/24
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2025 року

м. Київ

справа № 120/5975/24

адміністративне провадження № К/990/8635/25

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Вінницької митниці на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 у справі №120/5975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНПРОМ УКРАЇНА» до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНПРОМ УКРАЇНА» звернулося до суду з позовною заявою до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.11.2024 задоволено повністю адміністративний позов.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі №120/5975/24 повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Вінницька митниця 28.02.2025 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою судом з`ясовані такі обставини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.11.2024 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНПРОМ УКРАЇНА» задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Вінницька митниця звернулась до Сьомого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю документу про сплато судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії судового рішення для надання документа про сплату судового збору.

15.01.2025 апелянтом надано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у зв`язку з відсутністю коштів.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у задоволенні клопотання Вінницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Продовжено Вінницькій митниці термін для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали, 28.01.2025 відповідачем повторно подано клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі №120/5975/24 повернуто скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу суд зазначив, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Крім того, суд зазначив, що апелянт, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене його фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статті 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відтак, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 13.01.2025 надавав митному органу достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги щодо сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Проте, на підтвердження доводів викладених у вказаному клопотанні, заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що майновий/фінансовий стан Вінницької митниці перешкоджає сплаті нею судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам митної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб митного органу, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновками ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 про повернення апеляційної скарги, оскільки митний орган не виконав свій обов`язок зі сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої та частиною другої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Вінницької митниці на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 у справі №120/5975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНПРОМ УКРАЇНА» до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова