Справа № 946/8732/24
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/8732/24
Провадження № 2-а/946/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1/10869 від 19.10.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.10.2024 року біля 10.00 години він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де надав посадовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, та засвідчені копії документів, підтверджуючих його право на відстрочку. Посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_3 , після ознайомлення з документами сказала, що йому потрібно ще привезти копію свідоцтва про смерть бабусі. На другий день, 18.10.2024 року біля 12.00 години він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , доніс необхідні документи для оформлення відстрочки. 18.10.2024 року в 14.21 год. йому зателефонував дільничний інспектор Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області та повідомив, що він начебто перебуває в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_4 за те, що не з`явився по повістці, він ніяких повісток не отримував, тому 19.10.2024 року біля 09 години 10 хвилин поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб з`ясувати причини та підстави для об`явлення його в розшук. Як тільки він приїхав до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення N?448 від 19.10.2024 року, начебто він був доставлений працівниками поліції в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відносно нього т.в.о. начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було складено протокол N?448 про адміністративне правопорушення, в якому зазначена суть адміністративного правопорушення: «19 жовтня 2024 року приблизно о 09 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений працівниками поліції за зверненням 4/10636 від 14.10.2024 гр. ОСОБА_1 , як такого, що не прибув по повістці. Чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, а саме пп.2 п.1 ПКМУ N?1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210 КУпАП». Той факт, що він неодноразово з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується копією розписки N? 1/74, яку йому видали замість військово-облікового документу. Вищевказаний протокол N?448 від 19.10.2024року про адміністративне правопорушення, складений відносно нього не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КупАП, тому вважає, що даний протокол не можливо вважати належним доказом по справі. Відразу після складання 19.10.2024poкy, протоколу про адміністративне правопорушення, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього склав постанову N?1/10869, якою його визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 гривень, у тексті якої зазначено: «19 жовтня 2024 року приблизно о 09 год. 30 хв., до ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений працівниками поліції за зверненням 4/10636 від 14.10.2024 гр. ОСОБА_1 , як такого, що не прибув по повістці. Чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, а саме пп.2 п.1 ПКМУ №1487 від 30.12.2022року, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210 КУпАП». Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, та такою, що не відповідає нормам КУпАП. Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення та докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП. Крім того, в 2024 році повістка уповноваженими посадовими особами йому не вручались, засобами поштового зв`язку на домашню адресу або за місцем його роботи не надсилалась, у громадських місцях, в ТЦК та СП, на пунктах пропуску (блок постах), пунктах пропуску через державний кордон України не вручалась, та він не відмовлявся від її отримання. В оскаржуваній постанові N?1/10869 від 19.10.2024 року не вказана дата, час та місце скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Фактично розгляду адміністративної справи, про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП 19.10.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 не було, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не роз?яснили його права, передбачені ст. 258 КУпАП. Докази скоєння ним правопорушення також не надали, також було порушено його право на захист. У нього не було сенсу не з`являтись по повістці, тому що в нього є законне право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. На підставі викладеного просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

01.11.2024 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

14.11.2024 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 надав відзив, у якому зазначив, що з вимогами позовної заяви не згодні та зазначив, що 05 вересня 2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено повістку військовозобов?язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під особистий підпис для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09.09.2024 року о 09.00 год. В призначений у повістці час та дату, о 09.00 год. 09.09.2024р., позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, про поважність причин неприбуття за викликом заздалегідь письмово не попереджав ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі приписів ч.3 ст.38 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» відповідач звернувся до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області з листом N?1/10636 від 14.10.2024 року щодо виявлення та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУПАП. 19.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 співробітниками Ізмаїльського РВП в Одеській області було добровільно супроводжено ОСОБА_1 , як такого, що перебував у розшуку. 19.10.2024 року о 09.30 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_1 у його присутності складено протокол N?448 від 19.10.2024 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП - порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку. В той же день, 19.10.2024 року було розглянуто адміністративну справу в присутності позивача та винесено постанову N?1/10869 від 19.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210 КУПАП, яка була вручена ОСОБА_1 під особистий підпис. ОСОБА_1 під час розгляду адміністративної справи не надав письмових пояснень, зауважень та належних доказів поважності причин неприбуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 09 вересня 2024 року, а отже порушив в умовах особливого періоду п.п. 2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Додаток 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ N?1487 від 30 грудня 2022 року (з наступними змінами). Таким чином вважають, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 210 КУпАП - порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку, а постанова по справі про адміністративне правопорушення N?1/10869 від 19.10.2024 року винесена в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства. З урахуванням викладеного, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

11.02.2025 року позивач надав письмові пояснення, у яких зазначив обґрунтування, які є аналогічними доводів адміністративного позову.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягає.

В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність .

Відповідно до частини першої статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно частини першої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення N?1/10869 від 19.10.2024 року, вбачається, що 19 жовтня 2024 року приблизно о 09 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений працівниками поліції за зверненням 4/10636 від 14.10.2024 гр. ОСОБА_1 , як такий, що не прибув по повістці, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, а саме пп.2 п.1 ПКМУ N?1487 від 30.12.2022 року ,чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210 КУпАП

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

У силу приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці 09.09.2024 року о 09 год. 00 хв., проте не з`явився. Доказів поважності причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці 09.09.2024 року о 09 год. 00 хв., позивачем суду не надано.

05.09.2024 року позивач отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.09.2024 року о 09 год. 00 хв., що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, в якій ОСОБА_1 зазначив дату одержання 05.09.2024 року та поставив особистий підпис.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, було введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме: порушення призовниками, військовозобов?язаними та резервістами правила військового обліку.

При цьому диспозиція адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку.

Так, стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила), який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відтак, позивач мав обов`язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці.

При цьому, надані позивачем доводи на обґрунтування позовної заяви не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Вручення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.09.2024 року о 09 год. 00 хв. підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, в якій ОСОБА_1 зазначив дату одержання 05.09.2024 року та поставив особистий підпис.

Вказаним спростовуються доводи позивача про невручення йому повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.09.2024 року о 09 год. 00 хв.

Посилання на те, що позивач 17.10.2024 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подачі заяви про оформлення відстрочки, а також отримання ним розписки № 1/74 про зберігання військово-облікового документа в ІНФОРМАЦІЯ_4 , не спростовують обставини, які виникли під час винесення оскаржуваної постанови, оскільки дата вчинення адміністративного правопорушення передує даті звернення позивача із заявою про оформлення відстрочки.

В свою чергу, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова т.в.о. начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 1/10869 від 19.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 на підставі та в межах повноважень, наданих представнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 139, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (паспортний документ № НОМЕР_1 , орган, що видав № 5119 від 31.10.2019 року, РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 1/10869 від 19.10.2024 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18.03.2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус