Справа № 440/11639/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 р. Справа № 440/11639/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, по справі № 440/11639/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області щодо недокументування ОСОБА_1 паспортом громадянина України після прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення іноземного громадянства;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області документувати ОСОБА_1 паспортом громадянина України;

- стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн, спричиненої протиправною бездіяльністю відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі №440/11639/24 провадження у справі за цим позовом відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

31 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог, у якому адвокат Тарасенко Д.Ю. повідомила про часткову зміну позовних вимог в частині визначення предмета спору та просила:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області щодо невчинення дій направлених на документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України після прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення іноземного громадянства, що полягає у відмові видати ОСОБА_1 довідку про реєстрацію особи громадянином України з відомостями про те, що вона є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України, - паспорта громадянина України;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про реєстрацію особи громадянином України з відомостями про те, що вона є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України, - паспорта громадянина України, - для забезпечення реалізації ОСОБА_1 права оформити паспорт громадянина України;

- стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн, спричиненої протиправною бездіяльністю Відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі №440/11639/24 клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду.

12 грудня 2024 року представником позивача до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі №440/11639/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/14326/23, з огляду на те, що предметом розгляду у справі №440/11639/24 є питання наявності підстав для оформлення на ім`я позивачки довідки про відмову від іноземного громадянства для цілей оформлення паспорта громадянина України, що видається як наслідок прийняття міграційним органом декларації про відмову від іноземного громадянства, тоді як питання прийняття від ОСОБА_1 заяви про добровільну відмову від громадянства російської федерації є предметом спору у справі №440/14326/23.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року провадження в адміністративній справі №440/11639/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/14326/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач, не погодившись із ухваленим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі №440/11639/24.

Вимоги апеляційної скарги відповідач обґрунтовує тим, що питання прийняття від ОСОБА_1 документа про припинення іноземного громадянства є предметом спору у справі № 440/14326/23, що визначено судом першої інстанції як причина зупинення провадження у справі №440/11639/24, на думку відповідача не є об`єктивною, та такою, що унеможливлює розгляд цієї справи, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду по справі № 440/11639/24. На переконання відповідача не існує об`єктивної неможливості щодо подальшого розгляду справи № 440/11639/24, адже позивач не зверталась до підрозділів УДМС відповідно до визначеного порядку та у спосіб передбачений законом, однак оскаржує бездіяльність УДМС з питань оформлення паспорта громадянина України, а тому позов ОСОБА_1 є передчасним.

Окрім того, за доводами відповідача не існує вмотивованого зв`язку між предметом судового розгляду в цій справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в іншій справі № 440/14326/23 за позовом ОСОБА_1 до УДМС у Полтавській області про визнання відмови у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства від 17.08.2023. Так, відповідач вказує, що видача довідки про реєстрацію особи громадянином України з відомостями про те, що вона є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України, не передбачена чинним законодавством України та не може бути видана позивачці, у зв`язку з чим, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 про зупинення провадження в справі № 440/11639/24 є необґрунтованою та такою, що не містить об`єктивної причини неможливості розгляду справи, і не визначає обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у іншій справі, зокрема факти, що мають (можуть мати) преюдиційне значення.

Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в пункті 11 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів відповідно до вимог частини другої статті 312 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступних підстав.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предметом розгляду у справі №440/11639/24 є питання наявності підстав для оформлення на ім`я позивачки довідки про відмову від іноземного громадянства для цілей оформлення паспорта громадянина України, що видається як наслідок прийняття міграційним органом декларації про відмову від іноземного громадянства, а питання прийняття від ОСОБА_1 заяви про добровільну відмову від громадянства російської федерації є предметом спору у справі №440/14326/23, існують підстави для зупинення провадження у справі №440/11639/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/14326/23.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зупинення провадження у справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають здійснювати її розгляд, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені статтею 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі, так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Передбачений статтею 236 КАС України перелік підстав для зупинення провадження у справі є вичерпним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Також об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку відповідного судочинства та зазначити чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №420/15146/24.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 25.01.2022 набула громадянство України на підставі статті 9 Закону України "Про громадянство України", з урахуванням чого їй 10.04.2023 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 із терміном дії до 25.01.2024.

25 серпня 2023 року ОСОБА_1 направила до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (за місцем свого проживання) декларацію про відмову від іноземного громадянства разом із супровідним листом.

Листом Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 31.08.2023 позивачку повідомлено про відсутність підстав для прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства.

Правомірність зазначеної відмови органу міграції є предметом спору у справі №440/14326/23.

Зокрема, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 у справі №440/14326/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024, визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 25.08.2023 та зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 25.08.2023.

Однак, постановою Верховного Суду від 06.12.2024 у справі №440/14326/23 скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Отже, у справі №440/14326/23, де предметом спору є правомірність відмови органу міграції у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства.

Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що умови прийняття до громадянства України визначені статтею 9 Закону України "Про громадянство України", зокрема, частиною першою указаної норми встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

За правилами частини другої статті 9 Закону України "Про громадянство України" умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України; подання: особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2015 №215 (далі Порядок №215).

Пунктом 119 Порядку № 215 передбачено, що особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Отож документування особи паспортом громадянина України передує її обов`язок надати органу міграції документ про відмову від іноземного громадянства.

Таким чином, оскільки питання законності відмови відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 документа про припинення іноземного громадянства є предметом спору у справі №440/14326/23, а предметом спору у справі №440/11639/24 є правомірність бездіяльності відповідача щодо невчинення дій направлених на документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України після прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення іноземного громадянства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/14326/23.

Інші доводи на, які посилався заявник апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 440/11639/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова