Справа № 305/771/25
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/771/25
Провадження по справі 2-а/305/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

представника позивача Мігалі І.В.

представника відповідача Савуляка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мігалі Іляна Василівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до Рахівського районного суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивувала тим, що 29 січня 2025 року ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно гр. ОСОБА_1 , згідно з яким Позивач не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з повісткою надісланою засобами поштового зв`язку № 196, яка була йому надіслана поштою та повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.11.2024. Своєю неявкою Позивач порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка визначає, що громадяни зобов?язані, зокрема з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Згідно з поясненнями, які містяться в протоколі позивач пояснив, що він самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення на ВЛК. Зазначив, що дані оновив вчасно, повістки поштою не отримував, даних військового обліку він не змінював, постійно з?являється до відповідача за потребою, повістка з Укрпошти йому не була доставлено, хоча він постійно перебуває за адресою свого проживання. 29 січня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 на Позивача виніс постанову № 2458 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою накладено штраф в сумі 17000,00 грн. Вказану Постанову позивач отримав тільки 28.02.2025, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач не був присутнім, поштою постанова також останньому не була відправлена. Позивач з даною постановою не згідний, оскільки остання винесена без достатніх правових підстав, без належних доказів факту правопорушення, вимоги законодавства про мобілізацію Позивач не порушував, вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а відповідачем не було належним чином з?ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи наявна його (позивача) вина у вчиненні такого правопорушення. Як вбачається із військово-облікового документа Резерв+ Позивач перебуває на облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив медичний огляд 03.02.2025, визнаний тимчасово непридатним до військової служби, має відстрочку від призову під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: визнаний відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров?я. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Проте, із самої постанови вбачається, що Позивач не отримував повістки. У самому протоколі та повістці не міститься інформація та переліку даних, для уточнення яких викликався повісткою позивач, та які неможливо отримати ІНФОРМАЦІЯ_2 з наявних у його розпорядженні електронних та інших баз даних самостійно. Позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з повісткою на 24.11.2024 для уточнення даних, однак в повістці не зазначено, які саме дані мав уточнити позивач, враховуючи що останній згідно з військово-обліковим № 7 від 15.06.2022 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив ВЛК, визнаний тимчасово непридатним до військової служби. Підстав викликати його з метою уточнення даних у відповідача не було. Інших підстав для виклику в повістці не зазначено. Враховуючи що, Позивач викликався до Рахівського РТЦК з метою уточнення даних, відповідач мав змогу отримати персональні дані військовозобов?язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Вказані вище обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо позивача відповідач не врахував, не вжив заходів для повного з?ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону. Під час винесення постанови Відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Таким чином, Відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об?єктивне з?ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. З огляду на викладене просив поновити строк на оскарження постанови №? 2458 від 29.01.2025 року та скасувати постанову № 2458 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 29.01.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000, 00 гривень та закрити провадження у справі в зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 10.03.2024 було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про його право до початку судового розгляду подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч. 4 ст. 159 та ч. 2 ст. 77 КАС України.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 подав 17.03.2025 відзив на позов, в якому зазначив, що він не визнає позов ОСОБА_1 . Позивач був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 17000 гривень, оскільки ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення своїх персональних даних. Повістка була своєчасно направлена Позивачу за місцем його проживання, але була повернута уповноваженою особою Укрпошти з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, що вважається належним повідомленням останнього. 29.01.2025 матеріали про притягнення ОСОБА_1 були розглянуті начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності Позивача та йому було роз`яснено його права, про що останні особисто підписався у протоколі, але копії постанови він не дочекався, а прибув за отриманням постанови 28.02.2025. Позивач не надав доказів поважності причин неявки 24.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою. Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 при притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому слід відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник Позивача - адвокат Мігалі І.В. підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та просить позовні вимоги задовольнити. Вважає, що ОСОБА_1 не мав обов`язку з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки такої підстави для явки, як уточнення даних, не існує, він у 2022 році пройшов військовий облік та отримав посвідчення, тому у ІНФОРМАЦІЯ_2 є всі дані щодо ОСОБА_1 . Позивач постійно перебуває вдома, а тому повернення повістки за вісутності адресата є незрозумілим.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою статті 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суд встановив, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 29.01.2025 виніс постанову №2458 по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якою на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення було встновлено, що 29.01.2025 близько 10:30 години ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що останній не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з повісткою, надісланою засобами поштового зв`язку та повернута оператором поштового зв`язку 26.11.2024 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Своєю неявкою ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яка визначає, що громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектуванні та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23 лютого 2022 р. №154 (далі - Положення № 154), - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення таких дій в особливий період.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ.

У розумінні ст. 1 Закону № 389-УІІІ, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-ІХ від 24 лютого 2022 р., оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови, та продовжують існувати на час розгляду даної справи).

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25 березня 1992 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також у ст. 17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Аналогічне передбачено у п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року (далі Порядок №560).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (п. 24 Порядку №560).

У п. 29 Порядку №560 передбачено, що має бути зазначено у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; місце, день і час явки за викликом; підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки).

Згідно із положеннями п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Положеннями п. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є, у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки. У разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно з п. 7 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період передбачає, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Як вбачається з повістки №1078274 ІНФОРМАЦІЯ_6 сформував повістку, яка була підписана 08.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_1 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 годину 24.11.2024.

Згідно з довідкою про причини повернення/досилання 19.11.2024 повістка була повернута ІНФОРМАЦІЯ_3 без вручення, з відміткою уповноваженої особи про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, отже у розумінні п. 41 Порядку днем вручення повістки про виклик до ТЦК та СП ОСОБА_1 є 19.11.2024.

Також суд зауважує, що жодних поважних причин неприбуття, визначених ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 не вказує, а факт неотримання повістки та проставлення відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного, посилання позивача на незазначення у повістці, які саме дані мав уточнити ОСОБА_1 , не звільняли його від обов`язку явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , адже наявність або відсутність оформленої відстрочки від призову під час мобілізації, чи то оновлення відомостей у застосунку «Резерв+», тобто наявність даних у ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відськовозобов`язаного не є підставою щодо неприбуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач не заперечує свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На переконання суду, військовозобов`язаний, вказавши адресу місця проживання під час уточнення облікових даних, повинен отримувати направлені йому на цю поштову адресу повідомлення. Відмова від отримання чи не вжиття заходів для отримання надісланих на цю адресу повідомлень, у тому числі повісток, не може вважатися добросовісною поведінкою адресата.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період передбачає, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Порядок вручення поштових відправлень визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, зокрема, вони передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.

Рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.(п. 82).

Добросовісне виконання працівниками "Укрпошти" своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Аналогічна правова позиція неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 13 березня 2019 року у справі №639/4278/16-а, а також у справа №806/1943/18 адміністративне провадження N К/9901/2585/20 від 30 листопада 2020 року.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку суд встановив факт повернення направленого позивачеві відповідного поштового відправлення, в якому згідно опису направлялася повістка про явку на 24.11.2024 о 14:00 годині, оскільки останній відсутній за місцем проживання, при цьому ОСОБА_1 не надав жодних доказів на спростування цього факту, не звертався з клопотанням про витребування доказів, у тому числі й від Рахівського відділення Укрпошти.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив медичний огляд 03.02.2025 й визнаний тимчасово непридатним до військової служби, має відстрочку від призову під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовчу та мобілізацію", а саме визнаний відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатним до військової служби за станом здроров`я не звільняє останнього від обов`язку з`являтись за викликом до зазначеного органу військового управління. Таке твердження позивача не ґрунтується на нормах закону та не може бути оцінено як поважна причина неявки.

Таким чином, суд вважає, що позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою №1078274 від 08.11.2024, оскільки він вважається належним чином повідомленим про його виклик, а також відсутні поважні причини його неприбуття, у зв`язку з чим він допустив порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а отже відповідач обґрунтовано з дотриманням вимог чинного законодавства, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, визнав винуватим ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 139 КАСУ слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 90, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мігалі Іляна Василівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Представник позивача Мігалі Іляна Василівна, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Е. Ємчук