Справа № 380/10060/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/10060/24 пров. № А/857/28227/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року (головуючий суддя Кравців О.Р., о 10:59 год., м. Львів, повний текст виготовлено 27 вересня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 02.04.2024 №1256 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області в частині притягнення інспектора СРПП ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.04.2024 №205 про звільнення інспектора СРПП ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора СРПП відділу поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 з 11.04.2024; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.04.2024 по день поновлення на посаді; рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку допустити до негайного виконання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено всіх обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що дисциплінарна комісія неповно з`ясувала обставини справи і не врахувала, що ОСОБА_1 заступав на чергування за схемою «день-ніч-ніч», на відміну від інших працівників, втретє за місяць, не врахувала його звернення до керівництва, що керування автомобілем в стані виснаження небезпечне через зниження реакції, збільшення ймовірності помилок, ризик заснути за кермом тощо. Вказує, що дисциплінарною комісією не досліджувалось і питання часу відпочинку позивача під час виконання ним службових обов`язків 02.03.2024.

Вважає, що службове розслідування щодо нього проведено неналежно, висновки зроблено неповні, без врахування всіх обставин і, як наслідок, застосовано найбільш судовий захід дисциплінарного стягнення та видано незаконний наказ про звільнення.

Також наголосив, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу. На даний час в умовах воєнного стану законодавцем оптимізований порядок проведення службового розслідування та притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, а дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Звертає увагу, що відповідачем при обранні дисциплінарного стягнення не враховано, що в його діях відсутні як протиправна поведінка (адже він зупинився відпочити лише на декілька хвилин, з наявних доказів неможливо однозначно встановити, що він спав на чергуванні), так і відсутні шкідливі наслідки, а відповідно і причинний зв`язок між ними.

Зазначає, що зняв бронежилет та поясну систему, перебуваючи в службовому автомобілі під час чергування, оскільки погано почувався, відчував біль в ділянці живота і таким чином хотів зменшити біль.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити судове рішення, яким задовольнити його позов.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, зокрема, що з початку введення в Україні воєнного стану поліцейські несуть службу в посиленому варіанті. В ході службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено обставин, які б унеможливили виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків у період дії в Україні правового режиму воєнного стану та посиленого варіанту несення служби, який встановлено ще з 09.08.2022. Зазначає, що позивач, будучи ознайомленим з графіком чергувань працівників СРПП ВнП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області за 27.02.2024 - 03.03.2024, не висловлював жодних заперечень або зауважень щодо затвердженого графіку та не повідомляв своє керівництво про неможливість виконання ним службових обов`язків, хоча відповідно до п.6 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейського покладено такий обов`язок. Вказує, що матеріали службового розслідування не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивач не міг виконувати свої службові обов`язки за займаною посадою, відтак в ГУНП у Львівській області, як роботодавця позивача, були законні очікування щодо належного несення ним служби на посаді інспектора СРПП Відділення поліції № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, що і зумовлює включення його в графіки чергувань, у тому числі і в нічний час. Наголошує, що сон поліцейського під час несення служби є серйозним дисциплінарним проступком, враховуючи те, що поліцейський повинен цілодобово здійснювати патрулювання та під час сну не може забезпечувати громадську безпеку на визначеній території.

Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, капітан поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора Сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) відділення поліції №1 (далі ВнП №1) Яворівського районного відділу поліції (далі Яворівського РВП) ГУНП у Львівській області.

Наказом ГУНП у Львівській області №973 від 13.03.2024 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором СРПП ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_2 та створено дисциплінарну комісію (а.с. 99).

За результатами службового розслідування Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що інспектор СРПП ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 перебував у складі екіпажу Тайм-215 на службовому автомобілі Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 , продемонстрував безвідповідальне ставлення до професійного виконання службових обов`язків, а саме: спав під час несення служби, у зв`язку з чим не міг вчасно реагувати на зміну оперативної обстановки, вживати необхідних заходів з метою забезпечення публічної безпеки та порядку на ввіреній ділянці несення служби, що є умисним ігноруванням виконання покладених на посадових осіб законом обов`язків та повноважень, сприяння керівнику в організації дотримання службової дисципліни. При цьому, інспектор СРПП капітан поліції ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків не забезпечив належного поводження з виданими йому вогнепальною зброєю, боєприпасами та спецзасобами (а.с. 96).

На підставі викладеного, з врахуванням характеру проступків, обставин, за яких вони вчинені, особи порушника, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейських, Дисциплінарна комісія вирішила:

- подальше проведення службового розслідування завершити;

- відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування вважати такими, що знайшли своє підтвердження;

- за порушення службової дисципліни, зокрема вимог частини 1 статті 12, пункту 2 частини 1 статті 18, пунктів 1, 2, 3, 5, 10, 11 частини 1 статті 23 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 2, 4, 5, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII, пунктів 3, 4 частини 6 розділу І, пунктів 1, 6 розділу І, частин 1, 3 розділу ІV наказу МВС №70 від 01.02.2016 Про затвердження інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII застосувати до інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_1 (0063263) дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП у Львівській області №1256 від 02.04.2024 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції (а.с. 98).

Дисциплінарне стягнення реалізоване шляхом видання наказу ГУНП у Львівській області №205 о/с від 09.04.2024 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений за результатами дисциплінарного провадження дисциплінарний проступок позивача знайшов своє підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи та є вчинком, який дискредитує систему органів поліції, а позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вказані обставини.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

У частині 2 статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що спір у цій справі виник у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення на поліцейського у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Статтею 3 Закону України Про Національну поліцію визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського (частина 1 статті 12 Закону України Про Національну поліцію).

Згідно частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №70 від 01.02.2016 затверджено Інструкцію із заходів безпеки при поводженні зі зброєю (далі Інструкція №70), якою визначено систему заходів, спрямованих на забезпечення особистої безпеки поліцейських, запобігання загибелі, пораненням і травмуванню їх та інших осіб під час поводження з вогнепальною зброєю, ручним протитанковим і підствольним гранатометами, реактивною протитанковою і бойовою ручною гранатами (далі зброя).

Згідно з приписами цієї Інструкції Поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний: знати та точно виконувати вимоги, встановлені цією Інструкцією; забезпечити зберігання зброї і підтримувати її у справному та змащеному стані; отримавши вогнепальну зброю та боєприпаси, діяти відповідно до вимог, передбачених розділами III (Порядок дій та заходи безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю і боєприпасами під час їх отримання та здачі до чергової частини), IV (Заходи безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час несення служби) цієї Інструкції; під час виконання службових обов`язків, проведення практичних стрільб постійно контролювати наявність отриманої зброї (боєприпасів) та не допускати випадіння її або витягування з кобури (спеціального спорядження) іншими особами (пункт 6 Розділу І Інструкції №70).

Відповідно до пункту 10 Розділу І Інструкції №70 категорично забороняється:

- виймати зброю (боєприпаси) з кобури (спеціального спорядження, підсумка) без потреби (пункт 1);

- залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам (пункт 6).

Нормами Розділу ІV Інструкції №70 встановлено, що вогнепальна зброя та боєприпаси до неї видаються поліцейському під його особисту відповідальність, який зобов`язаний берегти і підтримувати в належному стані передану йому в користування вогнепальну зброю (боєприпаси) та обачливо поводитися з нею (ними) відповідно до вимог цієї Інструкції (пункт 1).

В однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку; автомат носити на автоматному ремені в положенні на плечі, на грудях, на ремні, за спиною (пункт 3).

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України Про Національну поліцію підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Статтею 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до п. 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

При цьому черговість накладення зазначених стягнень Дисциплінарним статутом не визначена, а тому, рішення про застосування того чи іншого дисциплінарного стягнення на порушника приймається керівником на підставі рекомендацій, викладених дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування за умови його проведення.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено у статті 19 Дисциплінарного статуту.

Законом України Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (частина 3 статті 26 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (частина 5 статті 26 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893).

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно пункту 1 розділу VІІ Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 16 листопада 2023 року у справі № 600/1876/22-а вказав, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії за наслідком службового розслідування складають висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також стосовно його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарна комісія наділена багатьма повноваженнями з метою встановити факти та обставини правопорушення, в тому числі проводити опитування, оцінювати пояснення поліцейського, витребовувати та вивчати документи та інші докази, отримувати консультації спеціалістів, користуватися базами даних тощо. Комісія встановлює, чи був факт порушення та чи винен у ньому поліцейський, а також визначає вид стягнення до поліцейського, у випадку, коли він визнається комісією винним. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Як встановлено, підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає у невиконанні ним вимог частини 1 статті 12, пункту 2 частини 1 статті 18, пунктів 1, 2, 3, 5, 10, 11 частини 1 статті 23 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 2, 4, 5, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII, пунктів 3, 4 частини 6 розділу І, пунктів 1, 6 розділу І, частин 1, 3 розділу ІV наказу МВС №70 від 01.02.2016 Про затвердження інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів службового розслідування, що дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився в тому, що він під час виконання службових обов`язків, будучи в черговому наряді ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області (екіпаж Тайм-215, спільно з поліцейським СРПП капралом поліції ОСОБА_3 ), на службовому автомобілі Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 , під час перевірки відповідальним по ТВП майором поліції ОСОБА_4 03.03.2024 о 02.10 год. в с. Твіржа, Яворівського району, перебуваючи на передньому сидінні службового автомобіля спав, при цьому, знявши з себе поясну систему, на якій знаходилась вогнепальна зброя та запасний магазин до неї із боєприпасами (ПМ та 16 патронів до нього), а також спецзасоби (сльозогінний газ та кайданки), а також зняв бронежилет, які на час перевірки знаходились на задньому сидінні службового автомобіля.

Надалі о 04.10 год. відповідальним по ТВП майором поліції Ю. Матвійчишаком повторно здійснено перевірку вказаного наряду (екіпаж Тайм-215), який в цей час знаходився в м. Судова Вишня Яворівського району, де в черговий раз виявлено порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_5 , а саме, перебуваючи на передньому сидінні службового автомобіля Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 , він спав.

На підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що таке дисциплінарне стягнення було застосоване обгрунтовано і підставно, з огляду на наступне.

За результатами службового розслідування Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що інспектор СРПП ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 перебував у складі екіпажу Тайм-215 на службовому автомобілі Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 , продемонстрував безвідповідальне ставлення до професійного виконання службових обов`язків, а саме, спав під час несення служби, у зв`язку з чим не міг вчасно реагувати на зміну оперативної обстановки, вживати необхідних заходів з метою забезпечення публічної безпеки та порядку на ввіреній ділянці несення служби, що є умисним ігноруванням виконання покладених на посадових осіб законом обов`язків та повноважень, сприяння керівнику в організації дотримання службової дисципліни.

При цьому, інспектор СРПП капітан поліції ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків не забезпечив належного поводження з виданими йому вогнепальною зброєю, боєприпасами та спецзасобами (а.с. 96).

Наведене підтверджується зібраними під час службового розслідування доказами, зокрема, поясненнями самого ОСОБА_1 ; поясненнями інспектора СРПП ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капрала поліції ОСОБА_6 ; поясненнями начальника СРПП ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_7 ; відеозаписом з портативного реєстратора №001953 від 03.03.2024.

Також службовим розслідуванням встановлено, що обставинами, які обтяжують відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 , є вчинення ним дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, що відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту НП України, є обставиною, яка обтяжує відповідальність поліцейського.

На момент застосування до позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції у ОСОБА_1 було діюче дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції і не спростовано позивачем, ОСОБА_1 за період з 08.07.2009 до 19.01.2024 16 разів, а зокрема, за період з 06.07.2021 до 19.01.2024 9 разів притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано різні дисциплінарні стягнення.

Тобто, раніше застосовані до ОСОБА_1 дисциплінарні стягнення не стали дієвими засобами підтримання службової дисципліни, не стимулювали до її безумовного дотримання та не запобігли вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Крім того, згідно з службовою характеристикою ОСОБА_1 за час служби в поліції та займаній посаді зарекомендував себе з негативної сторони, професійно підготовлений працівник, але свої посадові обов`язки виконує недбало, не завжди вчасно та якісно, неодноразово мав дисциплінарні стягнення за порушення службової дисципліни. Нормативні акти, які регламентують діяльність поліції частково знає, але не завжди ними керується в роботі. У повсякденній службовій діяльності не здатен контролювати власні емоції, спілкуванні ввічливий та тактовний. Схильний до порушень службової дисципліни.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дисциплінарною комісією зібрано достатньо матеріалів про неналежне виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, зокрема, про скоєння проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Сон поліцейського під час несення служби є серйозним дисциплінарним проступком, оскільки поліцейський повинен цілодобово здійснювати патрулювання та під час сну не може забезпечувати громадську безпеку на визначеній території. Така подія може призвести до заволодіння невідомими особами табельною вогнепальною зброєю поліцейських, їх спеціальними засобами та іншими матеріальними цінностями переданими їм у користування ГУНП у Львівській області.

Щодо доводів скаржника про те, що він, на відміну від інших працівників, тричі за місяць заступав на чергування за схемою день-ніч-ніч, що позначилося на його самопочутті, то колегія суддів зазначає, що позивач, будучи ознайомленим з графіком чергувань працівників СРПП ВнП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області за 27.02.2024 - 03.03.2024, затвердженим 26.02.2024 за вих.№ 1952/65/07, не висловлював жодних заперечень або зауважень щодо затвердженого графіку та не повідомляв керівництво про неможливість виконання ним службових обов`язків.

Аргументи позивача, що він висловлював прохання не ставити його чергувати другу ніч підряд, бо відчуває втому і загалом має погане самопочуття, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивач не міг виконувати свої службові обов`язки, відтак у відповідача були законні очікування щодо належного несення ним служби на посаді інспектора СРПП Відділення поліції № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, що і зумовлює включення його в графіки чергувань, у тому числі і в нічний час.

Щодо покликання апелянта на недослідження комісією питання часу відпочинку позивача під час виконання ним службових обов`язків 02.03.2024.

Згідно п.11 Розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 260), поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до п.11 Розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 27 квітня 2020 року № 357 затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі Інструкція № 357).

Згідно з абз.7 Розділу І Інструкції № 357 наряд поліції - ГРПП, наряди патрульної поліції, поліції охорони, поліції особливого призначення, слідчо-оперативні групи, дільничні офіцери поліції, поліцейські офіцери громади інші сформовані наряди (у тому числі спільні наряди поліцейських різних підрозділів) у складі, не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них, реагування на тривожні сповіщення з об`єктів, які охороняються поліцією охорони.

Відповідно до п.3 Розділу ІІ Інструкції № 357 наряди поліції з метою отримання завдань для реагування на повідомлення про правопорушення або події забезпечуються планшетними пристроями з програмним забезпеченням, інтегрованим до системи ІПНП.

Службовим розслідуванням встановлено, а позивачем протилежного не доведено, що впродовж нічної зміни перерва у планшетному пристрої ОСОБА_1 не зазначалася.

Покликання апелянта на те, що напарник, з яким ОСОБА_1 заступив на чергування з 02.03.2023 по 03.03.2024, капрал поліції ОСОБА_6 не мала права керувати службовим автомобілем не можуть виправдати вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Згідно розділу ІІ Посадової інструкції інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, затвердженої начальником відділення поліції № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області підполковником поліції Віктором Заболітним, інспектор СРПП ВнП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, зокрема, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, превентивну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, співпрацю поліції та громади («Communitypolicing»); регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів; - відповідає за оперативність прибуття ГРПП на місце події та результати роботи на місці вчинення правопорушення або події; відповідає за своєчасне та повне (об`єктивне) внесення інформації про результати реагування на правопорушення або подію в системі ІПНП за допомогою планшетного пристрою (про осіб, речі, виконані дії, фото збереження, що можуть сприяти в установленні осіб, які їх учинили, та/або вирішенні інших службових завдань); інформує безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу або перебування на займаній посаді та ін..

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про Національну поліцію», поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Отже, перебуваючи на патрулюванні 02.03.2024 з 20:00 по 08:00, позивач повинен був здійснювати цілодобове патрулювання відповідної території у нічний час з метою забезпечення публічної безпеки та охорони громадського порядку, що прямо передбачено Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 357 та посадовою інструкцією.

Покликання апелянта на протиправне застосування до нього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно частини 2 статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

Повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливостей його застосування, визначених статтею 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Крім того, як вже було встановлено, на момент застосування до позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції, у нього було діюче дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Колегія суддів також враховує практику Верховного Суду, висловлену у постанові від 23.01.2019 у справі № 857/3886/18, у якій зазначено, що сон під час несення служби є несумісним з проходженням служби в Національній поліції України. Вчинення такого діяння суперечить змісту Присяги працівників органів внутрішніх справ, оскільки підриває довіру громадян як до працівників патрульної поліції, так і до органів Національної поліції України в цілому, принижує їх авторитет.

Встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для висновку про порушення позивачем службової дисципліни, а матеріалами справи підтверджується, що у даній справі склад дисциплінарного проступку, встановлений дисциплінарною комісією на підставі матеріалів службового розслідування.

Також апеляційний суд зауважує, що порушення службової дисципліни було допущено позивачем під час дії воєнного стану, тобто у час, коли дії поліцейських повинні бути спрямовані для захисту громадян, територіальної цілісності України та повинні відповідати професійно-етичним нормам поведінки поліцейських.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.

Виходячи з аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані накази винесені правомірно, у порядку та у спосіб, встановлений Конституцією та законами України, в межах повноважень, з врахуванням всіх обставин, пропорційно, а вимоги позивача про поновлення його на посаді та стягнення на його користь середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про скасування наказів, тому до задоволення не підлягають.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 380/10060/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17 березня 2025 року