Справа № 299/1275/25
Суддя: Леньо В. В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1275/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025 року м.Виноградів

Виноградівським районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В. секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що 27.02.20254 р. виявив що, його банківська картка Приват Банку заблокована. Через електронну систему Приват-24 та зателефонувавши на гарячу лінію Приват Банку, позивач довідався про накладені заборони Виноградівським РВ ДВС у Берегівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та необхідність з`явитися до відділу ДВС для вирішення проблеми.

На усне звернення у Виноградівському відділі ДВС його повідомили, що заборони накладені у зв`язку надходженням з ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Після письмового звернення до Виноградівського відділу ДВС він отримав Постанову по справі про адміністративне правопорушення видану ІНФОРМАЦІЯ_3 , супровідний лист, яким зазначену постанову скеровано ІНФОРМАЦІЯ_3 до Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі та Постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови.

Зазначені документи були надані позивачу 03.03.2025 р. разом із супровідним листом Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі за №9451 від 03.03.2025 р.

Вказує, що в інший спосіб (по пошті, наручно чи на електронну пошту) Постанову по справі про адміністративне правопорушення видану ІНФОРМАЦІЯ_3 яка датована 06.11.2024 р. він не отримував.

Згідно вказаної постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 06.11.2024 року, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена без дотримання вимог КУпАП та в порушеннях вимог інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом №3 Міністерства оборони України від 01.01.2024 який зареєстрований 05 січня 2024 року в МЮУ за № 36/41381 далі Інструкції, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що оскаржувана постанова не містить даних про те, що він скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема адміністративне правопорушення у сфері законодавства про оборону, чи мобілізаційну підготовку протягом року, вчинене повторне або вчинене в особливий період.

Так, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 08 жовтня 2024 року позивачу - ОСОБА_1 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістка, яка підписана цифровим підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до оскаржуваної постанови повістка сформована про виклик на 18 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, із постанови вбачається що на даному відправленні сформований штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище ім`я по батькові (за наявності), адреса громадянина якому надсилається повістка. В описі вкладення (Форма 107 П) зазначається інформація про номер поштового відправлення, поштова адреса отримувача, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.

У постанові також зазначено, що згідно отриманого повідомлення АТ «Укрпошта» від 08.10.2024 р. ОСОБА_1 повістку не отримав, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Іншу адресу місця проживання я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив. Будучи належним чином оповіщений ОСОБА_1 не з`явився на 18.10.2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказує, що 20.10.2024 р. рухаючись на транспортному засобі в напрямку н.п.Солотвино Тячівського району, був зупинений працівниками поліції з якими ніс чергування співробітник ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перевіривши військово-облікові документи та документи які дають позивачу право на відстрочку (довідку до акту огляду МСЕК) повідомив позивачу необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим заповнив та видав йому ПОВІСТКУ №32093 від 20.10.2024 р. За цією повісткою яку він отримав та знав що необхідно по ній з`явитися, як того і вимагає законодавство про мобілізацію, позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 22.10.2024 р.

Про те, що він порушив якісь вимоги військового обліку, чи не з`явився за якоюсь іншою повісткою 18.10.2024 р. його ніхто не повідомляв і таке питання взагалі ніким не ставилось. Того дня 22.10.2024 р. він заповнив заяву про відстрочку від мобілізації у зв`язку із своєю інвалідністю та подав цю заяву разом з іншими підтвердними документами на розгляд.

Вказує, що оскаржувана постанова не містить будь яких доказів та даних, які б вказували про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про те, що він знав і умисно ухилився від явки.

Зміст оскаржуваної постанови містить поверхневий і загальний характер, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи (у постанові відсутні місце вчинення адміністративного правопорушення), резолютивна частина постанови не містить висновку про прийняте рішення визнання його винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а лише зазначення розміру штрафу. Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про зібрані під час розгляду справи докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як і спростування його пояснень, як зазначалося вище щодо не визнання нею вини.

Із оскаржуваної постанови позивачу не зрозуміло яка саме повістка про виклик була згенерована чи то повістка для уточнення даних чи повістка про виклик для взяття його на військовий облік, визначення ступеню придатності до військової служби.

На військовому обліку, відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного за № 1870 позивач перебуває із 10 травня 2023 року.

Відповідно до рішення військово-лікарської комісії позивача визнано не придатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у військовий час, оскільки такий є інвалідом третьої групи.

Вказує, що у відповідності до вимог постанови КМУ за №560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» він своєчасно оновив свої військово облікові дані.

Вказує, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 йому надано відстрочку від призову на військову службу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з наявністю інвалідності, від так вказує, що у нього був відсутній умисел щодо нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З вказаних підстав просить скасувати оскаржувану постанову а праву про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокатАнтал Я.В. до суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та відзив на позовну заяву у якому зазначив, що позов не визнає з наступних підстав.

Так, 06.11.2025 року було встановлено, що громадянину ОСОБА_1 , 08.10.2024 року була сформована повістка за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на яку керівник ІНФОРМАЦІЯ_2 наклав кваліфікований електронний підпис у день її формування і того ж дня дана повістка відправлена засобами поштового зв`язку (AT «Укрпошта») рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання: АДРЕСА_1 повістка (для уточнення даних).

Зазначена повістка відправлена засобами поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання: АДРЕСА_1 повістка (для уточнення даних) № НОМЕР_1 про виклик на 18.10.2024 року, на 11 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ( АДРЕСА_2 ) за адресою АДРЕСА_3

На лицьовому боці відправлення були зазначені штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові, адреса громадянина, якому надсилається повістка (Форма 119). В описі вкладення (Форма 107 П) зазначається інформація про номер поштового відправлення, власне ім`я та по батькові, адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, поштова адреса отримувача, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.

Зазначене поштове повідомлення повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ( АДРЕСА_2 ) за адресою АДРЕСА_3 з відповідною Довідкою про причини повернення/досилання Ф20 - на якій наявна відмітка «повертається», та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно п. 36 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року "За адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки особисто або засобами зв`язку;"

Відповідно п. 41 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність

Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 08.10.2024 передбачено наступний порядок направлення поштової кореспонденції, що зазначено в п. 82-101.

Згідно п. 82. Рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

У відповідності до п.101 у разі невручення рекомендованого листа з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК" або реєстрованого поштового відправлення з позначкою "Адміністративна послуга" такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Згідно встановлених Правил внутрішньої письмової кореспонденції, затверджених Наказом АТ «Укрпошта» №1263 від 21.12.2020 року, визначено порядок приймання та доставлення (вручення) письмової кореспонденції у об`єктах почтового зв`язку з обслуговування користувачів АТ «Укрпошта», відповідно до яких працівник ОПЗ, який контролює роботу листоноші - приймає від листоноші невручені рекомендовані відправлення разом з аркушами ф.8 та з оформленими довідками ф.20 на поштові відправлення, що повертатимуться або досилатимуться, повідомлення про вручення ф.119 на видані відправлення, у тому числі і з відмітками «Вручити особисто» чи «Судова повістка» з розписками одержувачів; на всіх бланках а повідомлень про вручення ф.119 проставляє свій підпис та відбиток календарного штемпеля.

Вказує, що на надісланому ОСОБА_1 рекомендованому поштовому повідомленні відбиток календарного штемпеля 23.10.2024 року.

Таким чином ОСОБА_1 вважається, належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 18 жовтня 2024 року о 14:00 год.

З вказаних підстав просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що 06.11.2025 року ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову № 1/1930/2024 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Довідки про реєстрацію місця проживання особи.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 10.05.2023 року ОСОБА_1 є обмежено придатним до військової служби та призовною комісією зарахований у запас.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

У відповідності до частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно частини 3 вказаної статті передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абз. 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абз. 6).

Відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядку № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX (далі - Закон №3633-ІХ) встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Таким чином нормами чинного законодавства передбачено три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3).

Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, суд зауважує, що частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 20.05.2020 справа №524/5741/16-а).

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем дотримано порядок направлення поштової кореспонденції ОСОБА_1 що зазначено в п. 82-101 Постанови КМУ № 1487 від 08.10.2024 року.

Судом встановлено, що направлена позивачеві повістка засобами поштового зв`язку здотриманням вимог та повернута до ІНФОРМАЦІЯ_4 із Довідкою про причини повернення/ досилання Ф20 із відміткою «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 року, ввжається належним чином повідомлення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом з тим судом встановлено, що зміст оскаржуваної постанови містить поверхневий і загальний характер, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи (у постанові відсутні місце вчинення адміністративного правопорушення), резолютивна частина постанови не містить висновку про прийняте рішення визнання його винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а лише зазначення розміру штрафу.

Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про зібрані під час розгляду справи докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Диспозиція ст. 210-1 ч.3 КУпАП є бланкетною, норма є відсилочною. Тому при складенні постанови та кваліфікації слід здійснювати посилання на конкретний пункт, конкретної статті Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», що оскаржувана постанова не містить. За вказаних умов, не можливо встановити суть адміністративного правопорушення, в постанові не відображено об`єктивної сторони складу адміністратвиного правопорушення. Фабула протоколу (відображення суті правопорушення) не містить в собі посилання на порушення ОСОБА_4 конкретного пункту нормативно-правого акта (постанови КМУ), яким визначено коло обов`язків на період особливого стану на території України.

Тому в оскаржуваній постанові не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП. не вказано, які саме правила щодо військового обліку порушено.

Також, судом встановлено, що уповноваженою особою, при винесені постанови не дотримано положень ст..280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, не з`ясовано чи є інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на військовому обліку з 10.05.2023 року, що підтверджується, копією посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 10.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби та призовною комісією зараховано у запас.

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №707547 від 27.06.2024 року, підтверджується, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановлена ІІІ група інвалідності на строк до 01.06.2025 року.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного;

2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;

3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин;

4) вчинення правопорушення неповнолітнім;

5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Відповідно до ч.2 ст.34 КУпАП, Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

З урахуванням вказаних обставин про наявність у позивача інвалідності і дійсної відстрочки, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах є пом`якшуючі обставини які не небули відомі стороні відповідача, і як наслідок таким не було надано оцінку при винесенні оскаржуваної постанови.

На думку суду, в даному випадку, такими пом`якшуючими обставинами є встановлення позивачу третьої групи інвалідності, що підтверджується, довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №707547 від 27.06.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності, і такий не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як особа з інвалідністю ІІІ групи.

Судом враховується, що межею, яка розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, висновки уповноваженої особи, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, і вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Разом із тим, при вирішенні питання про застосування до особи міри відповідальності (адміністративного стягнення) уповноважена особа не взяла до уваги позицію особи, що притягалася до відповідальності, не було враховано цілий ряд обставин, що пом`якшували відповідальність, не враховано, що діяння не заподіяло тяжких наслідків, не враховано форму вини, не враховано відсутність обтяжуючих обставин. При цьому, очевидно, що у даному конкретному випадку достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу цілком є усне зауваження, що попередить вчинення особою таких діянь в майбутньому.

Так, відповідно до ст..22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність заподіяння шкоди, відсутність шкідливих суспільних наслідків, суд дійшов висновку про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково - змінити застосований захід стягнення в межах, передбачених КУпАП, яким передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності (ст..22) із застосуванням до особи передбаченого КУпАП заходу впливу - усного зауваження: звільнити особу від адміністративної відповідальності із оголошенням усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 19, 77, 159-163, 241-247, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, застосований Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 листопада 2024 року за № 1/1930/2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, до ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження усправі пропритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга нарішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийВ. В. Леньо