Справа № 140/14872/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14872/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Кушнір С.В.,

за участю представника позивача Пивовара В.В.,

представника відповідача Мельничука М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника відповідача про відвід судді Денисюка Р.С. в адміністративній справі за позовом Державного виробничо-торгового підприємства Волиньфармпостач до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне виробничо-торгове підприємство Волиньфармпостач звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.08.2024 №, №, №, №, №; вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 26.08.2024 №Ю-О 236582408; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.08.2024 №.

Ухвалою суду від 13.01.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово; призначено підготовче засідання на 14:00 год 11.02.2025.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва, зокрема, до 14.00 год. 17.03.2025.

17.03.2025 представник відповідача подав заяву про відвід судді, яка обґрунтована тим, що позивач уже звертався із позовами про скасування податкових повідомлень-рішень, які оскаржуються в даній справі та ухвалами суду у справах № 140/13960/24, № 140/13152/24 позовні заяви було повернуто у зв`язку з не сплатою судового збору. Більше того, позовна заява у даній справі подана 23.12.2024, а ухвала про повернення позовної заяви у справі №140/13960/24 датована 24.12.2024. Тому, неодноразове подання позовної заяви з недоліками, що має наслідком її повернення свідчить про маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями. У зв`язку з цим, представником відповідача 25.02.2025 було подано на адресу суду клопотання про колегіальний розгляд справи, у якому серед іншого вказувалось на ознаки маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями та цього ж дня ухвалою суду відмовлено в задоволенні поданого клопотання. Відтак, відмовивши в задоволенні клопотання суд фактично не вирішує питання зловживання своїм правом стороною, що ставить під сумнів неупередженість судді у даній справі.

З цих підстав просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо відводу судді заперечив.

Відповідно до частини 3 статті 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною 4 статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, дослідивши подану представником відповідача заяву про відвід головуючого у справі судді Денисюка Р.С., з`ясувавши мотиви зазначені заявником у заяві, вважає, що заявником не наведено і не доведено підстав, які б свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи. Також відсутні інші обставини, які б могли викликати сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року№475/97-ВР) гарантує право кожного на справедливий суд, що передбачає розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

В КАС України інститут відводу (самовідводу) судді, що має на меті гарантування безсторонності суду, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, передбачений статтями 36, 37 КАС України, якими визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. У заяві про відвід представник відповідача посилається на статтю 36 КАС України. Зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Підстава, визначена пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України для відводу судді є оціночною категорією.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу. Відвід судді як одна із гарантій права на справедливий суд повинен ґрунтуватися на очевидних обставинах, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи. Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

При вирішенні заяви представника відповідача про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності) як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

У справі П`єрсак проти Бельгії (справа №08692/79, рішення від 01.10.1982) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості; її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Хаушильд проти Данії (заява №10486/83) зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії (серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30 рішення від 24.02.1993) ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Як вбачається із заяви представника відповідача, основним аргументом, який, на його думку, викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності суду, є те, що суд ухвалою від 25.02.2025 відмовив в задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи, у якому вказувалось на ознаки маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями зі сторони позивача.

З приводу наведеного суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді в конкретній справі, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, саме побоювання представника відповідача щодо результатів розгляду даної справи не є чинником, який об`єктивно може свідчити про упередженість та небезсторонність суду, що суддя прямо чи опосередковано заінтересований у результатах розгляду справи. Тому суд вважає, що заява представника відповідача ґрунтується лише на суб`єктивних припущеннях та не містить об`єктивних доводів на підтвердження обставин для відводу судді на підставі статті 36 КАС України.

З приводу тверджень представника відповідача про те, що позовна заява у даній справі подана 23.12.2024, а ухвала про повернення позовної заяви у справі №140/13960/24 датована 24.12.2024, то суд звертає увагу на те, що це є суб`єктивне твердження представника відповідача, яке не відповідає фактичним обставинам. Зокрема, у справі №140/13960/24 ухвала про повернення позовної заяви датована 24.12.2024, а у розглядуваній справі №140/14872/24 провадження відкрито 13.01.2025.

Інших обставин, які можуть бути підставами для відводу судді Денисюка Р.С., що визначені статтею 36 КАС України, представник відповідача не вказав.

В зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про відсутність обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 243 ч.3, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Денисюка Р.С. в адміністративній справі за позовом Державного виробничо-торгового підприємства Волиньфармпостач до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Денисюк

Повну ухвалу складено 18.03.2025