Справа № 240/22398/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/22398/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попова О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі додаткової винагороди, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн, у період з 10.02.2023 по 23.02.2023, з 08.10.2022 по 19.10.2022, з 19.03.2024 по 27.03.2024, з 28.06.2024 по 08.07.2024, з 20.06.2024 по 28.06.2024, з 14.11.2023 по 12.12.2023, 12.01.2024 по 09.02.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановами) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн, у період з 10.02.2023 по 23.02.2023, з 08.10.2022 по 19.10.2022, з 19.03.2024 по 27.03.2024, з 28.06.2024 по 08.07.2024, з 20.06.2024 по 28.06.2024, з 14.11.2023 по 12.12.2023, 12.01.2024 по 09.02.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановами) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби, перебуваючи в зоні бойових ним було отримано ряд травм при виконанні бойових завдань. У зв`язку з отриманими бойовими пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 08.10.2022 по 19.10.2022, з 10.02.2023 по 23.02.2023, з 14.11.2023 по 12.12.2023, з 12.01.2024 по 09.02.2024, з 19.03.2024 по 27.03.2024, з 20.06.2024 по 28.06.2024 та з 28.06.2024 по 08.07.2024. Однак, відповідачем не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткову грошову винагороду за період перебування на лікуванні. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

26.12.2024 через систему "Електронний суд" представником військової частини НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що у період з 08.10 по 19.10.2022, з 10.02.2023 по 23.02.2023 та з 19.03.2024 по 27.03.2024 позивачу виплачувалась додаткова винагорода в розмірі до 100 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Однак, щодо виплати додаткової винагороди за період з 14.11.2023 по 12.12.2023, з 12.01.2024 по 09.02.2024, з 20.06.2024 по 28.06.2024 та з 28.06.2024 по 08.07.2024 зауважено, що позивачем отримано саме захворювання пов`язане з проходженням військової служби, а не поранення (контузія, травма, каліцтва).

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 08.10.2022 по 19.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні КНП "Павлоградська центральна районна лікарня", що підтверджується випискою стаціонарного хворого хірургічного та неврологічного відділення №2429. Повний діагноз: МВТ (від 08.10.2022); ВОСП задній поверхні правої половини грудної клітини; ВОСП правої завушної області. Супутний діагноз: вертебральна люмбалгія з больовим синдромом на тлі поперекового остеохондрозу.

З 10.02.2023 по 23.02.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська лікарня "Піщанської Богоматері"» Ізюмської міської ради, що підтверджується випискою із із медичної картки стаціонарного хворого №617/349. Повний діагноз: вогнепальне (09.02.2023) осколкове сліпе поранення м`яких правої гомілки.

З 14.11.2023 по 12.12.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр», що підтверджується випискою із із медичної картки стаціонарного хворого №617/349. Повний діагноз: посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, різко виражений тривожно-депресивний варіант розвитку з дисомнією та емоційно-вольовою нестійкістю. F43.1.

У період з 12.01.2024 по 09.02.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр», що підтверджується випискою із із медичної картки стаціонарного хворого №617/349. Повний діагноз: виражений посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку із стійкою інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю за змішаним типом. Діагноз супутний: стан після перенесених (08.10.2022) вибухового поранення, вогнепального сліпого осколкового непроникаючого поранення задньої поверхні правої половини грудної клітини. Сторонні тіла (осколки) (26.10.2022) шиї та спини; (09.02.2023) ВТ, ВОСП м`яких тканин правої гомілки; (09.04.2023) ВТ, акубаротравми; (27.06.2023) ВТ, ЗЧМТ, СГМ? Акубаротравми; (22.08.2023) ВОСП середньої третини лівої гомілки.

Також, з 19.03.2024 по 27.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується виписним епікризом №1663. Повний діагноз: наслідки перенесених повторних ВТ, 3ЧМТ, струс головного мозку (09.02.23; 09.04.2023; 27.06.2023 акубаротрав у вигляді двобічної сенсоневральної приглуховатості зі стійким зниженням слуху на обидва вуха при сприйнятті шепітної мови на праве вухо 4,0 м, на ліве вухо 4,0 м, стійким цефалгічно, астено-невротичний синдромів, вестибуло - атактичними розладами з незначним порушенням функий. Травма легкого ступеня. Наслідки ВОСП (08.10.2022; 09.02.2023., 22.08.2023.) м`яких тканин правої скроневої ділянки, середньої третини правої гомілки, правої лопатки у вигляді зміцнілих шкірних рубців правої завушної, задньої стінки грудної клітки справа, обох гомілок з наявністю сторонніх тіл, стійкою посттравматичною комбінованою контрактурою правого колінного суглобу з больовим синдромом помірному порушені функції. Сторонні тіла (металевої шільності) проекції верхнього краю основної пазухи, верхньої шелепи, потиличної кістки, скроневої кістки справа, правої лопатки. Травма легкого ступеня. Спійкий помірно-виражений посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку із стійкою інсомнією, інтрузивною симптоматикою та смошійно-вольовою нестійкістю за змішаним типом. (F43.1). Хронічний неалкогольний статогепатит без порушення функції Хронічний безкамяний холецистит без порушення функції. Незмикання крадії. Рефлюкона гастропатія без порушення функції.

В період з 28.06.2024 по 08.07.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр», що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №4958. Повний діагноз: тривожно-депресивний розлад складного генезу, органічного (посттравматичного) та пов`язаного зі стресом. F06.8.

В подальшому, як зазначено позивачем, 18.07.2024 він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив провести нарахування та виплату додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, відповідно до вимог абзацу 4 пункту 11 розділу XXXIV наказу №260 від 07.06.2018 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам" та долучено копії вищевказаних медичних документів.

Однак, відповіді на вказане звернення заяву не надано, а перерахунку грошового забезпечення не здійснено.

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування на лікуванні, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 та № 350 від 22.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 4 п. 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 слідує висновок, що встановлено лише дві умови, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Щодо спірних правовідносин про наявність у позивача права на нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 за період перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: з 08.10.2022 по 19.10.2022, з 10.02.2023 по 23.02.2023 та з 19.03.2024 по 27.03.2024, суд зазначає наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що в періоди:

- з 08.10.2022 по 19.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні КНП "Павлоградська центральна районна лікарня", що підтверджується випискою стаціонарного хворого хірургічного та неврологічного відділення №2429. Повний діагноз: МВТ (від 08.10.2022); ВОСП задній поверхні правої половини грудної клітини; ВОСП правої завушної області. Супутний діагноз: вертебральна люмбалгія з больовим синдромом на тлі поперекового остеохондрозу;

- з 10.02.2023 по 23.02.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська лікарня "Піщанської Богоматері"» Ізюмської міської ради, що підтверджується випискою із із медичної картки стаціонарного хворого №617/349. Повний діагноз: вогнепальне (09.02.2023) осколкове сліпе поранення м`яких правої гомілки;

- з 19.03.2024 по 27.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується виписним епікризом №1663. Повний діагноз: наслідки перенесених повторних ВТ, 3ЧМТ, струс головного мозку (09.02.23; 09.04.2023; 27.06.2023 акубаротрав у вигляді двобічної сенсоневральної приглуховатості зі стійким зниженням слуху на обидва вуха при сприйнятті шепітної мови на праве вухо 4,0 м, на ліве вухо 4,0 м, стійким цефалгічно, астено-невротичний синдромів, вестибуло - атактичними розладами з незначним порушенням функий. Травма легкого ступеня. Наслідки ВОСП (08.10.2022; 09.02.2023., 22.08.2023.) м`яких тканин правої скроневої ділянки, середньої третини правої гомілки, правої лопатки у вигляді зміцнілих шкірних рубців правої завушної, задньої стінки грудної клітки справа, обох гомілок з наявністю сторонніх тіл, стійкою посттравматичною комбінованою контрактурою правого колінного суглобу з больовим синдромом помірному порушені функції. Сторонні тіла (металевої шільності) проекції верхнього краю основної пазухи, верхньої шелепи, потиличної кістки, скроневої кістки справа, правої лопатки. Травма легкого ступеня. Спійкий помірно-виражений посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку із стійкою інсомнією, інтрузивною симптоматикою та смошійно-вольовою нестійкістю за змішаним типом. (F43.1). Хронічний неалкогольний статогепатит без порушення функції Хронічний безкамяний холецистит без порушення функції. Незмикання крадії. Рефлюкона гастропатія без порушення функції.

Судом встановлено, що позивачу проведено перерахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за вищевказані періоди із розрахунку 100000,00 грн., що підтверджується довідкою відповідача №18613 від 14.12.2024, копія якої долучена до відзиву та досліджена судом.

Підсумовуючи наведене, у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168 із розрахунку до 100 000,00 грн на місяць, пропорційно за час стаціонарного лікування, саме в період з 08.10.2022 по 19.10.2022, з 10.02.2023 по 23.02.2023 та з 19.03.2024 по 27.03.2024, слід відмовити.

Щодо спірних правовідносин про наявність у позивача права на нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я, а саме: з 14.11.2023 по 12.12.2023, з 12.01.2024 по 09.02.2024, з 28.06.2024 по 08.07.2024, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8471 позивач з 14.11.2023 по 12.12.2023 знаходився на лікуванні у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради 3 діагнозом: «Посттравмвтичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, різко виражений тривожно-депресивний варіант розвитку з дисомнією та емоційно-вольовою нестійкістю. F43.1».

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №401 позивач з 12.01.2024 по 09.02.2024 знаходився на лікуванні у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради з діагнозом: «Виражений посттравивтичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку із стійкою інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю за змішаним типом».

Також, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3372 позивач з 20.06.2024 по 28.06.2024 знаходився на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з діагнозом: «Наслідки ВТ (27.06.2023), ЗЧМТ, струсу головного мозку, АБТ у вигляді стійкого цефалічного, астено-невротичного синдрому (20.06.2024)».

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4958 позивач з 28.06.2024 по 08.07.2024 знаходився на лікуванні у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради з діагнозом: тривожно-депресивний розлад складного ґенезу, органічного (посттравматичного) та пов`язаного зі стресом. F06.8.

Слід відмітити, що з огляду на положення абз.5 п.1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн включаються особи, які, зокрема:

- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Суд вказує, що терміни «захворювання» і «поранення» (травма) не є тотожними.

Так, згідно з п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії", "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби", "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".

Також п.21.7 згаданого Положення передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що положення вказаної норми містять вимоги імперативного характеру, тобто в даному випадку не існує неоднозначного або множинного тлумачення права на виплату додаткової грошової винагори збільшеної до 100000 грн за період перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Водночас, суд зауважує, що наявними у матеріалами справи доказами підтверджується, що в період з 08.10.2022 по 19.10.2022, з 10.02.2023 по 23.02.2023 та з 19.03.2024 по 27.03.2024 позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням після перенесеної гострої реакції на стрес, а не у зв`язку з травмами (пораненнями), таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав, визначених постановою Кабінету Міністрів України №168, про включення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди за вказані періоди, збільшеної до 100 000 грн.

Підсумовуючи наведене, у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168 із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров"я, саме в період з 08.10.2022 по 19.10.2022, з 10.02.2023 по 23.02.2023 та з 19.03.2024 по 27.03.2024, слід відмовити.

Що стосується перебування позивача на стаціонарному лікуванні за період з 20.06.2024 по 28.06.2024, то суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які підтверджують факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, яке пов`язане із захистом Батьківщини за вказаний період. Як наслідок, вказаний період суд не зараховує до періодів, за які необхідно виплатити позивачу збільшену до 100 тисяч гривень додаткову винагороду.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову як необґрунтованого та у задоволенні якого слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

18 березня 2025 р.

18.03.25