Справа № 440/558/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/558/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Полтавській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 15.01.2025 надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, в частині, невиконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12;

- визнати протиправними дії Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, в частині, прийняття протиправної відмови оформленої листом від 23.08.2024 №M01-12-01.2-06/33-33, яким у задоволенні звернення ОСОБА_1 від 12.08.2024 щодо зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дати припинення діяльності, як фізичної особи-підприємця на 31.07.2012 за постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2a-1670/4554/12;

- зобов`язати Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни, в частині, зазначення дати реєстрації припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12, шляхом зазначення дати реєстрації припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 31.07.2012.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на обставини протиправної бездіяльності Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, в частині, невиконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12 та як наслідок прийняття протиправної відмови оформленої листом від 23.08.2024 №M01-12-01.2-06/33-33, яким у задоволенні звернення ОСОБА_1 від 12.08.2024 щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині дати припинення діяльності, останнього, як фізичної особи-підприємця на 31.07.2012, за наявності існування імперативної норми законодавства, котра покладає на суб`єкта владних повноважень (державного реєстратора) обов`язок вчинити реєстраційні дії за умови наявності судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду 20.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

27.01.2025 від Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради надійшов відзив на позов, в якому представник висловив свої заперечення проти позову, вказуючи на те, що Виконавчий орган Полтавської міської ради Департамент з питань реєстрації, як суб`єкт державної реєстрації був утворений на виконання рішення позачергової двадцять шостої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 05.08.2019 та зареєстрований як новоутворена юридична особа 06.08.2019 запис про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначив, що за період існування Департаменту з питань реєстрації з 06.08.2019 постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12 після набрання законної сили 31.08.2012 від Полтавського окружного адміністративного суду чи від Державної податкової інспекції у м. Полтаві Полтавської області Державної податкової служби до Департаменту з питань реєстрації не надходила. З огляду на що вимога позивача є необґрунтованою та безпідставною. Але, Відповідач вказав, що дата державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є атрибутом, що присвоюється програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру автоматично в момент внесення запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, тобто відповідає даті проведення реєстраційної дії в Реєстрі і провести реєстраційну дію заднім числом немає технічної можливості та законодавчої підстави.

17.02.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини 2 статті 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо посилань Департаменту на відсутність законодавчих підстав та технічної можливості проведення зміни дати реєстрації припинення, позивач вказав, що пунктом 2 частини першої статті 25 Закону визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, отже, законодавцем визначено, що судове рішення змінює відомості в Єдиному державному реєстрі. Технічні особливості ведення Єдиного державного реєстру в контексті Конституції України, положеннями котрої визначено, обов`язковість виконання судових рішень не можуть бути підставою для відмови у задоволенні законних позовним вимог ОСОБА_1 , оскільки, суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний забезпечити, у випадку необхідності, доопрацювання відповідного технічного завдання та внесення відповідних змін до програмного забезпечення.

Розгляд справи, відповідно до частини пятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 з 13.01.2005 був зареєстрований, як фізична особа-підприємець та перебував на податковому обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Полтавській області (Державна податкова служба у місті Полтава).

У 2022 році ОСОБА_1 , шляхом звернення із особистою заявою до Державної податкової служби України, виявив бажання припинити свою діяльність, як фізичної особи-підприємця.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої у 2022 році, уповноваженою особою Державної податкової служби України, було прийняте рішення про припинення діяльності останнього, як фізичної особи-підприємця, із внесенням дати припинення 13.04.2022.

Разом з тим, на початку 2024 року, ОСОБА_1 , дізнався, що його діяльність, як фізичної особи-підприємця, мала б бути припинена за постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12, ще у 2012 році.

Інформацією наявною у Єдиному державному реєстрі судових рішень, підтверджується, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12 адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Полтавської області Державної податкової служби до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності - задоволено. Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Згідно з тексту вказаної постанови містить посилання на необхідність направлення державному реєстратору за місцем проживання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 копії постанови для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності. Окрім того, зазначено, що вказана постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12 набрала законної сили 31.07.2012, що підтверджується відбитком штемпелю на вказаному документі, та ніким оскаржена не була.

Позивач зазначає, що, участі у судовому засіданні під час розгляду справи, останній не приймав та про існування вказаної постанови до 2024 року ОСОБА_1 , відомо не було.

З огляду на те, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12, державними органами у 2012 році, виконана не була, позивач зазначає та матеріалами справи підтверджується, що 31.05.2024 у відношенні позивача до до Міністерства юстиції України, було направлено адвокатський запит №1 з метою отримання інформації щодо виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670 4554/12, в частині припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Листом від 04.06.2024 №82706/97060-33-24/19.1.3 Міністерство юстиції України повідомило, що: «... що станом на 2012 рік державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством, на підставі судовою рішення проводилася в порядку, встановленому статтею 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі Закон).

Так, відповідно до частини п`ятої статті 49 Закону державна реєстрація припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов`язане з банкрутством фізичної особи - підприємця, здійснювалася із застосуванням процедур, установлених частинами одинадцятою - двадцятою статті 47 Закону, на підставі поданих заявником необхідних документів.

Частиною сімнадцятою статті 47 Закону було визначено, що за відсутності підстав для залишення документів, які були передбачені частиною тринадцятою цієї етапі, без розгляду державний реєстратор повинен був внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем була датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем».

Матеріалами справи підтверджується, що 26.07.2024 позивач, звернувся до Центру надання адміністративних послуг Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради із заявою у якій просив прийняти рішення про зміну дати припинення підприємницької діяльності фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 , із врахуванням постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012, шляхом внесення змін у графу «дата припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця», а саме, зазначивши вірну дату припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 замість помилкової « 2022 рік».

Листом Центру надання адміністративних послуг Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради від 01.08.2024 №/930 заява позивача була залишена без розгляду.

12.08.2024, позивач звернувся до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради із заявою у якій просив виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670 4554 та внести зміни у графу «дата припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця», шляхом зазначення вірної дати припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 « 2012 рік» замість помилкової « 2022 рік».

Листом від 23.08.2024 №М 01-12-01.2-06/33-33 Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради відмовив у задоволенні вищезазначеної заяви ОСОБА_1 , зазначивши, що: «...Станом на сьогодні до Департаменту з питань реєстрації рішення суду щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з відміткою про набрання ним чинності не надходило. Запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на підставі судового рішення, що не пов?язане з банкрутством, до Єдиного державного реєстру не вносився. Тобто, немає жодних законодавчих підстав вважати датою припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2012 рік».

28.08.2024, позивач звернувся до Державної податкової служби України та до ГУ ДПС у Полтавській області із заявами у яких просив виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670 4554 шляхом внесення змін у графу «дата припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця», а саме, зазначивши вірну дату припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 « 2012 рік» замість помилкової « 2022 рік»».

19.09.2024 листом №5510/М/99-00-12-01-01-09 Державна податкова служба України, перенаправила заяву позивача до ГУ ДПС у Полтавській області для виправлення помилки, зазначивши наступне: «Державна податкова служба України надсилає заяву ОСОБА_1 від 28.08.2024 без номера (вх. ДПС №M/1685 від 17.09.2024) щодо виправлення в інформаційних системах контролюючих органів дати припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2a-1670/4554/12, для розгляду та вжиття відповідних заходів згідно з вимогами чинного законодавства».

24.09.2024 листом №27393/6/16-31-24-04-05 Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області повідомило, що: «Відповідно до даних інформаційної системи органів ДПС фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (далі ФОП ОСОБА_1 ) перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (Державна податкова інспекція у місті Полтаві) з 13.01.2005. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням проведено 14.04.2022.

... Відповідно до інформаційних систем органів ДПС по ФОП ОСОБА_1 контролюючі органи отримали відомості з Єдиного державного реєстру на підставі, яких було розпочато процедури припинення:

- 07.08.2012 внесено судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з її банкрутством, номер рішення 2а-1670/4554/12, дата рішення 31.07.2012 року;

- 11.10.2012 скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок);

- 13.04.2022 державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

В зв`язку з тим, що до контролюючих органів не надходила відомість з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством, у Головного управління ДПС у Полтавській області відсутні законодавчі підстави для внесення змін щодо дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Виходячи з викладеного та враховуючи вимоги статті 66 ПКУ, для внесення змін стосовно дати припинення підприємницької діяльності, необхідно звернутися до державних реєстраторів або суб`єктів державної реєстрації, які відповідно до чинного законодавства проводять державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, оскільки підставами для внесення даних стосовно платників податків до інформаційних систем Державної податкової служби є відповідні відомості з Єдиного державного реєстру».

08.10.2024 позивач із заявою звернувся до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради у якій просив виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670 4554 та внести зміни у графу «дата припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця», шляхом зазначення вірної дати припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 « 2012 рік» замість помилкової « 2022 рік».

Однак, відповіді на вказане звернення станом на січень 2025 року позивач так і не отримав.

Не погоджуючись із вказаною відмовою Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 23.08.2024 №М 01-12-01.2-06/33-33, позивач оскаржив її до суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, (далі - ПК України) який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В свою чергу, станом на момент виникнення спірних правовідносин питання реєстрації фізичних осіб-підприємців регулювалося Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон №755-IV).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №755-IV, державний реєстратор посадова особа, яка відповідно до цього Закон від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

В свою чергу, відповідно до статті 2 Закону №755-IV, відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону №755-IV, серед всього іншого, визначено, що державний реєстратор на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці:

- проводить державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців;

- передає органам державної статистики (далі органи статистики), державної податкової служби, Пенсійного фонду України повідомлення та відомості з реєстраційних карток про вчинення реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, у тому числі щодо створення або ліквідації відокремлених підрозділів юридичних осіб.

В свою чергу, порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з банкрутством фізичної особи підприємця визначено статтею 49 Закону №755-IV.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону №755-IV, суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місце реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Відповідно до частини третьої статті 49 Закону №755-IV, державний реєстратор зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

Частиною четвертою статті 49 Закону №755-IV, визначено, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем застосовуються обмеження, які встановлені законом, зокрема частиною десятою статті 47 цього Закону.

Так частиною десятою статті 47 Закону №755-IV, визначено, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису щодо рішення про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем забороняється проведення державної реєстрації змін, пов`язаних із зміною місця проживання фізичної особи - підприємця, щодо якої прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

Згідно з частиною п`ятою статті 49 Закону №755-IV, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов`язане з банкрутством фізичної особи-підприємця, здійснюється в тому числі опікуном, піклувальником чи управителем майна, зазначеним у судовому рішенні, із застосуванням процедур, установлених частинами одинадцятою - двадцятою статті 47 цього Закону.

Частини одинадцята та дванадцята статті 47 Закону №755-IV, застосовуються для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, а також у випадку припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов`язане з банкрутством фізичної особи-підприємця, здійснюється в тому числі опікуном, піклувальником чи управителем майна, зазначеним у судовому рішенні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у Департамента з питань реєстрації Полтавської міської ради наявні законні підстави для внесення до Єдиного державного реєстру змін, щодо зміни дати припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі № 2а-1670/4554/12 на 31.07.2012.

Суд врахував, що наявне рішення суду набрало законної сили, про існування вказаного рішення Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, було відомо оскільки, останне відповідно до резолютивної частини рішення, мало направлятись сторонам та підлягало до негайного виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач та третя особа були обізнані про наявність вказаного рішення, оскільки таке неодноразово направлялось позивачем, як додаток до заяв останнього.

Листом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області від 24.09.2024 №27393/6/16-31-24-04-05 підтверджується, що 07.08.2012 внесено судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з її банкрутством, номер рішення 2а-1670/4554/12, дата рішення 31.07.2012 , а 11.10.2012 зазначену реєстраційну дію скасовано (для виправлення помилок).

Вказаним, твердження відповідача щодо відсутності у контролюючого органу станом на 2012 рік рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12 для його належного виконання, повністю спростовується та не береться судом до уваги.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що як на момент виникнення спірних правовідносин так і існує на теперішній час імперативна норма законодавства, котра покладає на суб`єкта владних повноважень (державного реєстратора) обов`язок вчинити реєстраційні дії за умови наявності судового рішення.

Суд погоджується з доводами позивача, про існування в діях Департамента з питань реєстрації Полтавської міської ради протиправної бездіяльності, в частині невиконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12, та як наслідок надання протиправної відмови від 23.08.2024 №М 01-12-01.2-06/33-33.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, про наявність підстав щодо зобов`язання Департамента з питань реєстрації Полтавської міської ради вчинити дії з внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Така позиція суду ґрунтується, зокрема, на правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, відповідно до котрої суд зазначив наступне.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно- правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Також суд дійшов висновку, що оскаржувана бездіяльність Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, а також відмова у внесенні змін до Єдиного державного реєстру носить формальний характер та відповідно не містить належного аргументування такої відмови.

Крім цього, слід звернути увагу, що вищевказані дії контролюючого органу спричиняють негативні юридичні наслідки для позивача, оскільки з огляду на те, що фактично у зв`язку з невиконанням судового рішення позивач рахується фізичною особою-підприємцем додатково майже десть років, в свою чергу дане може бути наслідком додаткових фінансових санкцій з боку контролюючих органів, що в подальшому може тягнути за собою негативні наслідки, у вигляді арештів, стягнень та інших фінансових санкцій.

Згідно з положеннями частини першої статті 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародники договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Невідповідність рішення суб`єкта владних повноважень переліченім саме у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям є підставою для визнання судом його протиправним незважаючи на наявність у інших законодавчих актах альтернативного переліку ознак протиправності таких рішень. Встановлення такого переліку не впливає на юрисдикцію суду та не може вважатися легітимним дозволом ігнорувати відсутні у такому переліку вимоги законодавства.».

Верховний Суд неодноразово зазначав, що неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків не повинно тягти за собою покладення на суб`єкта господарювання надмірних обов`язків або інших несприятливих наслідків (постанова Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 826/12108/18).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії шляхом внесення змін до Єдиного державного реєстру, суд врахував що дана позовна вимога є похідною від позовної вимоги про визнання протиправними бездіяльності та дій відповідача, яка має на меті поновити порушені права позивача, а тому не є самостійною та окремою позовною вимогою, в обґрунтування зазначеного суд зауважує наступне.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» державні реєстратори Департаменту з питань реєстрації як посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон про державну реєстрацію) визначено, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Крім того, згідно із статті 4 Закону про державну реєстрацію однією із загальних засад державної реєстрації є врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом.

Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця на підставі судового рішення, що не пов`язане з банкрутством, у 2012 році визначався статтями 47 та 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції, чинній станом на 2012 рік.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили мав направити його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем застосовувалися обмеження, встановлені законом.

Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов`язане з банкрутством фізичної особи-підприємця станом на 2012 рік здійснювалася із застосуванням процедур, установлених частинами одинадцятою та дванадцятою статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Відповідно до частин одинадцятої та дванадцятої статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа не раніше закінчення строку пред`явлення вимог кредиторів повинна була подати державному реєстратору такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням;

- довідку відповідного органу державної податкової служби про відсутність заборгованості із сплати податків, зборів;

- довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування

У реєстраційній картці на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця така фізична особа підприємець або уповноважена нею особа мала письмово зазначити та підтвердити своїм особистим підписом, що нею вчинено всі передбачені законодавством дії стосовно порядку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, включаючи завершення розрахунків з кредиторами (у тому числі із сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування).

Відповідно до частини сімнадцятої статі 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції, чинній станом на 2012 рік дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем була датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Судом враховано пояснення Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, що станом на дату звернення позивача до Департаменту з питань реєстрації рішення суду щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з відміткою про набрання ним чинності не надходило. Запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , на підставі судового рішення, що не пов`язане з банкрутством, до Єдиного державного реєстру не вносився.

Проте, з огляду на наявність судового рішення, котре набрало законної сили з урахуванням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» суд дійшов висновку, що порушення іншими особами порядку виконання судового рішення не може мати наслідком нанесення шкоди громадянину України, в інтересах котрого повинна діяти Держава.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що за наявності вищеописаних обставин, які підтверджуються відповідними доказами, наявні законні підстави вважати датою припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 саме 2012 рік.

Суд надав оцінку тому що, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було проведено 13.04.2022 згідно з поданою особисто ним заявою, проте, суд ставиться критично до зазначеного.

Крім того, суд критично ставить до посилання Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, на те, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» не передбачає повторного проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця з іншої підстави, а також не передбачає зміни дати проведення реєстраційної дії, оскільки важливим є поновлення порушеного права та приведення у відповідність відомостей щодо дійсно первісної, а тому і єдиної вірної дати припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме 2012 рік.

З огляду на вищезазначене та враховуючи наявність протиправної бездіяльності Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради у відношенні ОСОБА_1 , суд вважає, що позивач, має достатні правові підстави, обумовлені законодавством для проведення відповідних змін в Єдиному державному реєстрі.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, з огляду на відсутність фактичного здійснення господарської діяльності позивачем та наявності судового рішення про припинення підприємницької діяльності, котре набрало законної сили, суд додатково зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України, визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Згідно зі статтею 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до частини другої статті 50 Цивільного кодексу України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України, визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

01.07.2004 набрав чинності Закон №755-IV, яким передбачено створення і формування Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (тут і далі - у первинній редакції).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач був зареєстрований з як фізична особа-підприємець.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) від 20.01.2012 у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (пункт 70).

За практикою ЄСПЛ, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, пункт 43).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 у справі №60/81/19 зазначає, що статус фізичної особи - підприємця (ФОП) є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 01.07.2004 ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд.

Водночас зміни у процедуру адміністрування системи державної реєстрації фізичних осіб-підприємців, запроваджені Законами №2390-VI та №1155-VII, не спростовують наведених висновків щодо природи визначення статусу ФОП, а лише визначають регулювання діяльності уповноважених органів у відношенні до фізичних осіб, які мають намір продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, розпочату ними до 01.07.2004, що підтверджується виконанням ними обов`язку подати реєстраційну картку або ж констатації відмови особи від набуття статусу ФОП шляхом неподання реєстраційної картки, що за змістом нормативних приписів мало наслідком відмову в заміні свідоцтва про державну реєстрацію на бланки нового зразка та внесення відмітки до ЄДР про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01.07.2004, вважаються недійсними. Таким чином, виключалася можливість законного здійснення підприємницької діяльності, а відтак отримання доходу від такої діяльності.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній вище постанові також підкреслює, що існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання на час виникнення спірних правовідносин порушує принцип правової визначеності.

При цьому застосовними в цій справі є висновки ЄСПЛ у справі «Серков проти України», оскільки принцип найбільш сприятливого тлумачення національного законодавства на користь платників податків так само може бути застосований до платників загальнообов`язкових внесків, у тому числі єдиного внеску.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відсутність офіційного підтвердження в позивача статусу ФОП у порядку, визначеному законодавством, виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у податковій системі з відповідним статусом фізичної особи-підприємця, з огляду на наявність судового рішення, котре набрало законної сили.

Подібний правовий висновок зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 у справі № 260/81/19.

У зв`язку із вказаним вище, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради (вул.Соборності, 36, м.Полтава, Полтавська область, ). третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ ВП 44057192), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, в частині, невиконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12.

Визнати протиправними дії Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, в частині, прийняття відмови оформленої листом від 23.08.2024 №М01-12-01.2-06/33-33, яким у задоволенні звернення ОСОБА_1 від 12.08.2024 щодо зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дати припинення діяльності, як фізичної особи-підприємця на 31.07.2012 за постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12.

Зобов`язати Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни, в частині, зазначення дати реєстрації припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 по справі №2а-1670/4554/12, шляхом зазначення дати реєстрації припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 31.07.2012.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко