Справа № 420/26529/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/26529/24

Категорія 108020000Головуючий у суді І інстанції: Бжассо Н.В. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року по справі за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, мотивуючи його тим, що надані позивачем для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару, та підтверджують митну вартість товару, задекларовану ПП «ГЕЛІОС-ВАН» у митних деклараціях ЕМД. Таким чином, документи, подані позивачем, є достатніми та такими, що у своїй сукупності не викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідності обраного методу визначення митної вартості товарів. З огляду на що, оскаржувані рішення та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000394/2 від 30.07.2024 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000407/2 від 07.08.2024 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000409/2 від 07.08.2024 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 24UA31U8 від 29.07.2024, № 24UA43U4 від 06.08.2024 та № 24UA25U8 від 07.08.2024 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ГЕЛІОС-ВАН» було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що декларантом не подані документи згідно з переліком не відповідає дійсності, оскільки відповідач не конкретизує, які саме документи бажає отримати та які відомості вони для нього повинні підтвердити. Крім того, навіть при відсутності на то підстав, декларант надав свої пояснення щодо наявних нібито розбіжностей та надав не тільник документи визначені як обов`язкові Митним кодексом, а й додаткові як то прайс - лист, експортна декларація, документи щодо сплати вартості отриманого товару, пакувальний лист та інш.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАН» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є: Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення (код КВЕД 46.44).

24.11.2015 року між ПП «ГЕЛІОС-ВАН» та ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC (ОАЕ) укладено зовнішньоекономічний контракт №АІМЕ/01-2016, за умовами якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець - купити та прийняти товар, виготовлений ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC, за номенклатурою, у кількості та за цінами, вказаними в інвойсі та/або специфікації у вигляді додатку до контракту. Кожна поставка оформляється окремим інвойсом та/або специфікацією, які будуть невід`ємною частиною контракту. Специфікація повинна бути підписана обома сторонами.

Пунктом 3.1. контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015 визначено, що відгрузка товару здійснюється на умовах FОВ. Умови поставки FОВ Дубаї.

Пунктом 2.2 вказаного контракту встановлено, що якість товару та упаковки повинна відповідати стандартам якості продавця.

Відповідно до п. 4.1. контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015 року, на підставі якого здійснювалась поставка, визначено, що ціни на товар, які постачаються на виконання умов вказаного контракту, встановлюються у доларах США та включають вартість упаковки, маркування, тари та навантаження.

З метою здійснення митного оформлення товару поставленого ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC (ОАЕ) позивачем до Одеської митниці надано митну декларацію №24UA31U8 від 29.07.2024 року.

Разом з митною декларацією та під час подальших консультацій ТОВ «ГЕЛІОС-ВАН» надало митному органу документи, що підтверджують митну вартість товарів, зокрема: Контракт №АІМЕ/01-2016 від 24.11.2015 з додатковими угодами; Проформа Інвойсу № 20051354 від 08.05.2024; Інвойс № 29050629 від 14.05.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 17 від 06.03.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 32 від 10.05.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 43 від 12.06.2024; Лист від 08.05.2024; Прайс лист від 01.04.2024; Пакувальний лист від 14.05.2024; Рахунок на оплату № 041962 від 23.07.2024; Рахунок на оплату № 041963 від 23.07.2024; Довідка про транспортні витрати від 29.07.2024 № 4860; Заявка № 1 від 23.07.2024; Договір №0905-Т/20 від 11.12.202; Договір № К-739/16від 12.12.2016; Договір перевезення № 22/07/2024 від 22.07.2024; Товаро транспортна накладна; Експортна декларація країни походження; Коносамент; Транспортний документ мультимодального/комбінованого перевезення № від 18.05.2024; Видаткова накладна № 408013 від 08.04.2024; Оборотно сальдова відомість по рахунку 632 за 01.01.2024 по 29.07.2024.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000394/2 від 30.07.2024 року.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.

Також, відповідач прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000795 від 30.07.2024 року.

З метою здійснення митного оформлення товару поставленого ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC (ОАЕ) позивачем до Одеської митниці надано митну декларацію №24UA43U4 від 06.08.2024 року.

Разом з митною декларацією та під час подальших консультацій ТОВ «ГЕЛІОС-ВАН» надало митному органу документи, що підтверджують митну вартість товарів, зокрема: Контракт №АІМЕ/01-2016 від 24.11.2015 з додатковими угодами; Проформа Інвойсу № 20051170 від 29.03.2024; Інвойс № 29050468 від 18.04.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 24 від 11.04.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 27 від 24.04.2024; Лист від 29.03.2024; Прайс лист від 01.02.2024; Пакувальний лист від 18.04.2024; Рахунок на оплату № 041442 від 10.07.2024; Рахунок на оплату № 041443 від 10.07.2024; Рахунок на оплату № 042677 від 01.08.2024; Довідка про транспортні витрати від 01.08.2024 № 4940; Заявка № 1 від 10.07.2024; Договір № ЕК-1096/24 від 07.06.2024; Договір № 7428 від 28.07.2024; Товарно-транспортна накладна; Експортна декларація країни походження з перекладом; Коносамент; Оборотносальдова відомість по рахунку 632 за 01.01.2024 по 06.08.2024.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000407/2 від 07.08.2024 року.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.

Також, відповідач прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000833 від 07.08.2024 року.

З метою здійснення митного оформлення товару поставленого ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC (ОАЕ) позивачем до Одеської митниці надано митну декларацію №24UA25U8 від 07.08.2024 року.

Разом з митною декларацією та під час подальших консультацій ТОВ «ГЕЛІОС-ВАН» надало митному органу документи, що підтверджують митну вартість товарів, зокрема: Контракт №АІМЕ/01-2016 від 24.11.2015 з додатковими угодами; Проформа Інвойсу № 20051392 від 14.05.2024; Інвойс № 29050672 від 24.05.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 33 від 20.05.2024; Платіжна інструкція в іноземній валюті № 46 від 21.06.2024; Лист від 14.05.2024 з перекладом; Прайс лист від 01.04.2024; Пакувальний лист від 24.05.2024; Рахунок на оплату № 042236 від 26.07.2024; Рахунок на оплату № 042237 від 26.07.2024; Довідка про транспортні витрати від 29.07.2024 № 4867; Заявка № 1 від 26.07.2024; Договір № К-739/16 від 12.12.2016; Договір перевезення № 22/07/2024 від 22.07.2024; Товарно-транспортна накладна; Експортна декларація країни походження з перекладом; Коносамент; Оборотносальдова відомість по рахунку 632 за 01.01.2024 по 07.08.2024.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000409/2 від 07.08.2024 року.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.

Також, відповідач прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000840 від 07.08.2024 року.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією №24UA31U8 від 29.07.2024 року митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) в автотранспортній накладній № 1915 наявна печатка перевізника іншого, ніж зазначений у договорі на перевезення № 0905-Т/20 від 11.12.2020;

2) згідно умовам пункту 4.3 договору про перевезення від 11.12.2020 № 0905- Т/20 зазначено, що оплата за договором здійснюється протягом 3 банківських днів від дати виставлення рахунку на оплату, разом з тим, банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків від 23.07.2024 № 041962, 041963 на розгляд не надано, хоча з урахуванням умов пункту 4.3 договору станом на дату митного оформлення товару оплата за такими рахунками-фактурами повинна була здійснена;

3) слід відмітити, що маршрут транспортування товару Jebel Ali-Constanta, однак в коносаменті від 18.05.2024 вказано порт розвантаження Рені.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією №24UA43U4 від 06.08.2024 року митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) в копії митної декларації країни відправлення зазначені умови поставки FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

3) перевізник, відповідно наданого CMR від 01.08.2024, указано «LAMAN TRANS-EXPRESS», проте довідка №4920 від 01.08.2024 про транспортні витрати надано ТОВ «Глобал Оушен Лінк».

4) згідно умовам пункту 4.3 договору про перевезення від 11.12.2020 № 0905- Т/20 зазначено, що оплата робіт та послуг здійснюється Клієнтом протягом 3 банківських днів на умовах передплати на підставі рахунків, виставлених Експедитором, якщо в Заявці або інших документах до Договору на конкретну партію вантажу не узгоджені інші терміни, порядок і умови розрахунків. Для можливості перевірити повноту всіх наданих послуг, у тому числі додаткових, та їх вартості, декларантом не надано на розгляд банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку від 10.07.2024 № 041442, № 041443 та Заявки заявку про надання ТЕП.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією №24UA25U8 від 07.08.2024 року митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) в копії митної декларації країни відправлення зазначені умови поставки FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

3) в автотранспортній накладній № 8906 від 06.08.2024 наявна печатка перевізника ФОП ОСОБА_1 , але рахунки-фактури на оплату транспортно-експедиційних послуг № 042236, № 042237 від 26.07.2024 та довідка про транспортні витрати від 29.07.2024 № 4867 чомусь видана ТОВ «Глобал Оушен Лінк».

Згідно умовам пункту 4.3 договору про перевезення від 11.12.2020 № 0905-Т/20 зазначено, що оплата за договором здійснюється протягом 3 банківських днів від дати виставлення рахунку на оплату, разом з тим, банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків від 26.07.2024 № 042236, № 042237 на розгляд не надано, хоча з урахуванням умов пункту 4.3 договору станом на дату митного оформлення товару оплата за такими рахунками-фактурами повинна була здійснена.

Вказані рішення про коригування митної вартості товарів позивач вважає протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що митний орган в оскаржуваних рішеннях не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про безпідставність оскарженого рішення. З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей є таким, що належать до скасування.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідач, в оскаржуваних рішеннях зазначив, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Пунктом 2.2 вказаного контракту встановлено, що якість товару та упаковки повинна відповідати стандартам якості продавця.

Відповідно до п. 4.1. контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015 року, на підставі якого здійснювалась поставка, визначено, що ціни на товар, які постачаються на виконання умов вказаного контракту, встановлюються у доларах США та включають вартість упаковки, маркування, тари та навантаження.

Вказане свідчить про те, що продаж товару та його переміщення разом з упаковкою передбачено умовами контракту, вартість упаковки включається до ціни товару і витрати на упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, були понесені не покупцем, а продавцем.

За таких обставин, при постачанні спірного товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватись окремо.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 18.12.2019 року по справі №160/8775/18 щодо аналогічних спірних правовідносин, в якій Верховний суд зазначив, що відповідно до пп «в» п. 1 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару. Отже, за умовами зовнішньоекономічного контракту ціна товару включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим згідно з положеннями пп «в» п. 1 ч.10 ст.58 МКУ ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості.

Щодо зауважень митного органу до наданих позивачем документів, що підтверджують витрати на перевезення товару, а саме: наявність у автотранспортній накладній та довідках про транспортні витрати відомостей про осіб, інших, аніж ТОВ «Глобал Оушен Лінк» та відсутність банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків, суд зазначає наступне.

Так, разом з митними деклараціями декларантом було подано договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 0905-Т/20 від 11.12.2020 року, який укладений між позивачем та ТОВ «Глобал Оушен Лінк», а також рахунки на оплату та довідки про транспортні витрати.

Згідно з п.п. 3.1.1, п.п. 3.1.2 п. 3.1 Договору № 0905-Т/20 від 11.12.2020 року, Експедитор організовує перевезення контейнерних вантажів клієнта морським, залізничним, автомобільним транспортом, відповідно до умов договору та заявки клієнта, включаючи організацію перевалки і зберігання контейнерів та інші операції, необхідні для виконання договору та заявки клієнта.

Укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, збереження вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, пере маркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. А також, має право укладати договори з брокерськими компаніями, щодо послуг митного оформлення вантажів. Проводить розрахунки з ними, сплачує мито, збори та інші обов`язкові платежі за рахунок коштів Клієнта.

Тобто, умовами Договору № 0905-Т/20 від 11.12.2020 року передбачено право ТОВ «Глобал Оушен Лінк» залучати до виконання обов`язків за контрактом третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Глобал Оушен Лінк» укладено такі договори від свого імені на користь ПП «ГЕЛІОС-ВАН», а саме: від 12.12.2016 року з ТОВ «ФОРКАСТ-АВТО» № К-739/16 (в свою чергу ТОВ «ФОРКАСТ-АВТО» уклало договір № 22/07/2024 від 22.07.2024 року з ФОП ОСОБА_2 та договір № 22/07/2024 від 22.07.2024 року з ФОП ОСОБА_3 ) від 07.06.2024 року з ФОП ОСОБА_4 № ЕК-1096/24 (в свою чергу ФОП ОСОБА_4 уклала договір № 7428 від 28.07.2024 року з ТОВ «Ламан Транс-Експрес»).

Тобто, з урахуванням наданих контрактів суд встановив, що ТОВ «Глобал Оушен Лінк» залучено до перевезення вантажу на виконання умов Договору № 0905-Т/20 від 11.12.2020 року третіх осіб, які в свою чергу також, залучили до перевезення інших осіб. Саме ідентифікаційні дані та печатка таких осіб містяться в наданих до митного оформлення автотранспортній накладній та довідках про транспортні витрати.

Щодо доводів апелянта, що до митного оформлення не надано банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків, суд зазначає таке.

Згідно з умовами п. 4.3. Договору № 0905-Т/20 від 11.12.2020 року визначено, що оплата робіт та послуг здійснюється протягом 3 банківських днів на умовах передплати на підставі рахунків, виставлених Експедитором, якщо в Заявці або інших додатках до Договору на конкретну партію вантажу не узгоджені інші терміни, порядок і умови розрахунків.

До митного оформлення були надані заявки про надання транспортно-експедиторських послуг № 1 від 23.07.2024 року, № 1 від 10.07.2024 року, № 1 від 26.07.2024 року відповідно до якої визначено відтермінування платежу 14 днів з моменту вивантаження на складі.

Тобто на момент митного оформлення відповідної оплати не було, що відповідає умов оплати, визначеним у наданих до митного оформлення заявках.

Також суд вважає безпідставним посилання апелянта щодо зазначення маршруту транспортування товару Jebel Ali-Constanta, однак в коносаменті від 18.05.2024 вказано порт розвантаження Рені, оскільки митним органом не зазначено, яким чином вказана розбіжність стосується митної вартості товару та впливає на її числові показники з урахуванням того, що умовами поставки товару були FOB, тобто умови за якими саме покупець сплачує вартість доставки товару з моменту завантаження їх на судно.

Також, суд не приймає доводи митного органу про не зазначення в копії митної декларації країни відправлення географічного пункту переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, оскільки декларація країни відправлення є документом який складається та подається до митних органів Китаю саме продавцем товару, вимоги до її форми та заповнення встановлені законодавством Китаю. Позивач не має жодної можливості будь яким чином впливати на відомості які зазначаються у цьому документі.

Що стосується умов поставки та географічного пункту переходу відповідальності за товар, то ці відомості вказані у поданих до митного оформлення інвойсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та додаткові пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої товариством митної вартості декларованого товару за основним методом.

Відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення витребувані документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Митний орган в оскаржуваних рішеннях не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про безпідставність оскарженого рішення.

Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020р. справа №260/718/19; 27.04.2020р. справа №140/804/19).

В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема також вказує на й те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості підлягають скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року по справі № 420/26529/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький