Справа № 420/8376/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8376/23

Перша інстанція суддя Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, Болградського відділу Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної міграції служби України в Одеській області, Болградському відділу Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, а саме:

- визнання протиправними дії Болградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь № 5129-68/5129.1-23 від 02 лютого 2023 року) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року задоволено позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позову, оскільки у межах спірних правовідносин позивачем не доведено необхідності у документуванні його паспортом у формі книжечки, зразка 1994 року.

При цьому, апелянт наголошує, що невнолітнього ОСОБА_2 вже документовано паспортом громадянина України у вигляді ID-картки, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у даній справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

При цьому, 11 січня 2023 року до Болградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 із заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України у формі книжечки.

До зазначеної заяви були, зокрема, додані такі документи: 1) свідоцтво про народження ОСОБА_2 ; 2) заява ОСОБА_2 за формою про видачу паспорта відповідно до наказів МВС України № 320 від 13 квітня 2012 року та № 456 від 06 червня 2019 року; 3) дві фотокартки 3.5х4.5 см ОСОБА_2 ; 4) лист Міністерства освіти і науки України №1/9-347 від 24 червня 2020 року; 5) лист Міністерства освіти і науки України №1/9-131 від 11 березня 2021 року.

В свою чергу, 02 лютого 2023 року Болградським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області у відповідь на вказану заяву складено лист № 5129-68/5129.1-23, в якому викладено окремі положення нормативно-правових актів та повідомлено заявника про відсутність законних підстав для оформлення та видачі заявнику, який досяг 14-річного віку, паспорта громадянина України у формі книжечки

Крім того, 31 січня 2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області у відповідь на вказану заяву складено лист №Ф-46/6/5101-23/5100.4.1/51-23, в якому зазначено що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не виповнилось 16 років, в оформленні паспорта громадянина України зразка 1994 року відмовлено.

Вважаючи протиправними дії Болградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

За наслідком з`ясування обставин справи судом, першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання паспорта у формі книжечки, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії, так само як і розпалювання пов`язаних з цим ворожнечі й ненависті чи ображання почуттів громадян, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Згідно ч. 6 ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», забороняється вимагати від осіб та вносити до Реєстру інформацію, не передбачену цим Законом.

Забороняється вимагати від осіб персональні дані, що свідчать про етнічне походження, расу, політичні, релігійні чи інші переконання, звинувачення у скоєнні злочину або засудження до кримінального покарання, а також дані щодо здоров`я або статевого життя. Окремі види даних про стан здоров`я та про засудження до кримінального покарання можуть вимагатися лише у разі, якщо вони є підставою для видачі документа, що посвідчує особу.

При цьому, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 02 вересня 1993 року Про внесення змін і доповнень до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження , Кабінетом Міністрів України постановою від 04 червня 1994 року № 353 затвердив зразок бланка паспорта громадянина України (у вигляді паспортної книжечки).

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносинах судом перевіряється правомірність відмови міграційного органу в оформленні та видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що міграційним органом відмовлено позивачу у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки за наслідком отримання звернення його законного представника.

В даному випадку, позивач через свої релігійні переконання не хоче щоб його паспорт оформлявся електронними засобами з присвоєнням єдиного унікального номера.

В свою чергу, міграційним органом відмовлено у задоволенні заяви позивача, так як згідно чинних вимог законодавства та відповідних підзаконних нормативно-правових актів, оформлення та видача паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки не передбачена.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, беручи до уваги суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову (зокрема щодо релігійних переконань заявників та відмови від обробки персональних даних, а також про те, що чинне законодавство дозволяє отримати паспорт громадянина України у тому вигляді, як того просить позивач, а також правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір), є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17.

Тому, враховуючи висновки Верховного Суду у вищевказаній зразковій справі, якими встановлено, що попри чинне нормативне регулювання спірних правовідносин, громадяни України мають право на отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки через свої релігійні переконання

При цьому, належним способом захисту порушених прав особи у відповідних правовідносинах є зобов`язання міграційного органу оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки.

Внаслідок чого, колегія суддів, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання міграційного органу оформити та видати позивачу паспорту громадянина України у формі книжечки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що міграційний орган безпідставно посилається на те, що позивач не має права на отримання спірного паспорту до досягнення 16 років, так як з прийняттям ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України видається з 14 років.

В свою чергу, відсутність паспорту громадянина України з 14 років перешкоджає такій особі у реалізації її гарантованих Конституцією України прав та свобод, що є неприйнятним у правовій державі.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, правомірність таких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряється на момент прийняття відповідних рішень, вчинення дій, або допущення бездіяльності.

Тобто, подальше документування неповнолітнього ОСОБА_2 , що відбулось після оформлення оскаржуваної відмови, не впливає на правомірність останньої.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян