Справа № 320/26190/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

27.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (надалі - ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.04.2023 №5 в частині завищення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого для повернення з бюджету у сумі 36 045,50 грн.

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок податкової знижки за 2021 рік ОСОБА_1 із включенням до податкової знижки у зменшення оподаткованого доходу фактично здійснених протягом 2021 року витрат у розмірі 200 252,86 грн. на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, та нарахувати ОСОБА_1 податкову знижку у розмірі 36 045,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що не згоден з висновками відповідача щодо порушення позивачем підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14, підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України в частині недотримання умов віднесення витрат у розмірі 200 252,86 грн. на придбання доступного житла, визначених підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України, з урахуванням норм Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», оскільки такий висновок спростовується наданими документами щодо ідентифікації його витрат на будівництво доступного житла за державною підтримкою для пільгових категорій.

Внаслідок зазначеного, позивач вважає спірне рішення протиправним, яким відповідач протиправно зменшив суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану для повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податку знижку у розмірі 36 045,50 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.04.2023 №5. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд перші інстанції виходи з того, що відповідачем не доведено правомірність спірного рішення.

Позивач судове рішення в частині відмовлених позовних вимог не оскаржує.

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду в частині задоволених позовних вимог, просить скасувати його в цій частині, через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відсутні законодавчі підстави для нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2021 року, оскільки згідно наданих документів не має можливості ідентифікувати, що витрати понесені на придбання доступного житла, визначеного статтею 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва».

Крім того, апелянт наголосив, що дані, які містяться в інформаційно-комунікаційних системах ДПС є виключно ті, що надані особами при ставленні на облік в органах ДПС, проте Податковим кодексом України чітко визначений перелік документів від осіб, які мають право на податкову знижку та скористалися цим правом, через що спірне рішення є правомірним, оскільки було прийнято на підставі інформації, яка знаходилась у розпорядженні відповідача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2024 відкрито апеляційне провадження та справу витребувано зі суду першої інстанції.

Після надходження справи до суду апеляційної інстанції, розгляд справи призначено до слухання у порядку письмового провадження, про що постановлено ухвалу 20.01.2025.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав рішення суду в оскаржуваній частині.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач подав до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік, яка зареєстрована в органі державної податкової служби 03.11.2022 за № (далі по тексту податкова декларація), разом з додатком Ф3 розрахунок суми податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у зв`язку з використанням права на податкову знижку.

ГУ ДПС у м. Києві провело камеральну перевірку податкової декларації, за результатами якої складено акт від 24.02.2023 №15151/Ж5/26-15-24-01-05-03.

Згідно висновків відповідача, перевіркою встановлено, що сума податку на доходи фізичних осіб, зазначена платником податку у податковій декларації та підлягає поверненню з бюджету, є більшою, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, що призвело до завищення суми податку, що підлягає поверненню з бюджету, на 36 045,50 грн.

В акті перевірки зазначено, що при заповненні податкової декларації платником податку порушено вимоги підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14, підпункту 166.2.1 пункту 166.2, підпункту 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України. Зокрема, що у ОСОБА_1 відсутні законодавчі підстави для нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2021 року, оскільки згідно наданих документів немає можливості ідентифікувати, що витрати понесені на придбання доступного житла, визначеного статтею 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», а також, що платником не підтверджено резидентський статус та місце реєстрації.

Позивач, не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, направив до відповідача відповідне заперечення, за результатом розгляду якого ГУ ДПС у м. Києві у листі від 05.04.2023 №15282/1/26-15-01-05-12 повідомило про залишення без змін висновки акту перевірки.

У своїй відповіді на заперечення позивача відповідач додатково до висновків акта перевірки вказав, що під час розгляду заперечення встановлено, що умови наданого договору про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування) від 20.07.2021 №2/28 не відповідають нормам статті 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №819.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 05.04.2023 №5, яким за порушення підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14, підпункту 166.2.1 пункту 166.2, підпункту 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України зменшив суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету, у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, у розмірі 36 045,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін згідно з рішенням Державної податкової служби України від 15.06.2023 №15358/6/99-00-06-01-03-06.

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати та/або у вигляді дивідендів, у випадках, визначених цим Кодексом.

Підпункт 166.1.1 пункту 166.1 статті 166 Податкового кодексу України передбачає, що платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Згідно з підпунктом 166.1.2. пункту 166.1 статті 166 Податкового кодексу України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Відповідно до пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги).

Оригінали зазначених документів не надсилаються контролюючому органу, але підлягають зберіганню платником податку протягом строку давності, встановленого цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

Таким чином, платник податку має право на податкову знижку у вигляді суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, про що зазначає у річній податковій декларації.

Відповідно до підпункту 166.4.1 пункту 166.4 статті 166 Податкового кодексу України податкова знижка може бути надана виключно резиденту, який має реєстраційний номер облікової картки платника податку, а так само резиденту - фізичній особі, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомила про це відповідний контролюючий орган і має про це відмітку у паспорті.

Як визначено у підпункті 166.4.2 пункту 166.4 статті 166 Податкового кодексу України загальна сума податкової знижки, нарахована платнику податку у звітному податковому році, не може перевищувати суму річного загального оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого як заробітна плата, зменшену з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, крім випадку, визначеного підпунктом 166.4.4 цього пункту.

У частині першій статті 1 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» встановлено, що надання громадянам державної підтримки на будівництво (придбання) доступного житла шляхом сплати державою частини його вартості є одним із шляхів подолання кризових явищ у будівельній галузі та житловому будівництві відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» доступне житло - збудовані і ті, що будуються за державної підтримки, житлові будинки (комплекси) та квартири.

Державна підтримка будівництва доступного житла полягає у сплаті державою 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або наданні пільгового іпотечного житлового кредиту.

Механізм забезпечення громадян доступним житлом відповідно до статті 4 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» визначає Порядок надання державної підтримки та забезпечення громадян доступним житлом, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №819 (далі по тексту Порядок №819).

За визначенням пункту 2 Порядку №819 договір про придбання житла - договір, що укладається між одержувачем державної підтримки і відчужувачем (продавцем, управителем, замовником, забудовником тощо) відповідно до вимог законодавства з метою забезпечення фінансування будівництва (придбання) житла; одержувачі державної підтримки - громадяни України, що відповідають вимогам, визначеним цим Порядком, та отримують державну підтримку відповідно до цього Порядку.

Пункт 3 Порядку №819 передбачає, що забезпечення доступним житлом здійснюється шляхом надання державної підтримки, яка полягає у сплаті державою:

30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або надання пільгового іпотечного житлового кредиту;

50 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або пільгового іпотечного житлового кредиту для осіб, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 10-14 частини другої статті 7 та абзаців четвертого, шостого і восьмого пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

50 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або пільгового іпотечного житлового кредиту для осіб, на яких поширюється дія Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Пункт 4 вказаного Порядку встановлює, що державна підтримка надається шляхом сплати за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджету 30 або 50 відсотків вартості нормативної площі доступного житла з урахуванням абзаців другого - четвертого пункту 3 цього Порядку. При цьому одержувачі державної підтримки вносять на свій поточний рахунок, відкритий в банку, кошти в обсязі 70 або 50 відсотків вартості нормативної площі доступного житла.

Згідно з пунктом 3 Порядку використанням коштів, передбачених у бюджеті м. Києва на придбання доступного житла для окремих категорій населення відповідно до законодавства, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.07.2019 №1249 (далі по тексту Порядок №1249), бюджетні кошти спрямовуються на оплату частини вартості житла, яке придбавається громадянами, які перебувають на квартирному обліку, в районних в місті Києві державних адміністраціях (далі придбавається на умовах співфінансування).

Пункт 7 Порядку №1249 визначає, що головний розпорядник бюджетних коштів укладає трьохсторонні договори з громадянами та уповноваженою особою замовника будівництва про придбання житла на умовах співфінансування, істотними умовами яких, зокрема, є порядок сплати сторонами вартості квартир і порядок їх передачі громадянам у власність.

Загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю встановлює Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Відповідно до статті 2 цього Закону вимірна одиниця об`єкта інвестування - встановлена правилами фонду фінансування будівництва одиниця виміру об`єкта інвестування, яка визначається в метричних одиницях або в частках (відсотках) цього об`єкта інвестування як єдиного цілого;

управитель - фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом;

договір управління майном - договір, за яким установник управління передає управителю у довірчу власність майно з метою досягнення визначених ним цілей та встановлює обмеження щодо окремих дій управителя з управління цим майном. За цим Законом договором управління майном для фонду фінансування будівництва (далі - ФФБ) є договір про участь у ФФБ, а для фонду операцій з нерухомістю (далі - ФОН) та системи ФОН-ФФБ - договір про придбання сертифікатів ФОН;

фінансування будівництва - використання управителем отриманих в управління коштів на проведення проектно-вишукувальних робіт та спорудження об`єктів будівництва за умовами договору;

фонд фінансування будівництва - кошти, передані управителю ФФБ в управління, які використані чи будуть використані управителем у майбутньому на умовах Правил фонду та договорів про участь у ФФБ;

вартість будівництва - погоджена управителем і забудовником у договорі вартість будівництва всіх об`єктів інвестування як складової частини об`єкта будівництва, фінансування якої здійснюватиметься за рахунок коштів ФФБ відповідно до графіка фінансування і розраховується виходячи з поточної ціни вимірної одиниці об`єкта будівництва та кількості вимірних одиниць усіх об`єктів інвестування за попереднім обсягом замовлення на будівництво;

договір про участь у ФФБ - договір, відповідно до якого одна сторона (довіритель) передає кошти в управління управителю ФФБ, а друга сторона (управитель ФФБ) зобов`язана закріпити за довірителем об`єкт інвестування, забезпечити державну реєстрацію за довірителем спеціального майнового права на об`єкт інвестування, здійснити інші дії, визначені цим Законом та Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому".

Висновки суду.

Отже, забезпечення громадян доступним житлом здійснюється, зокрема, шляхом надання державної підтримки, яка полягає у сплаті державою 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла на умовах співфінансування, у тому числі за договором про участь у ФФБ.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав засобами телекомунікаційного зв`язку до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві податкову декларацію за 2021 рік, у рядку 14 якої задекларував суму податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у зв`язку із використанням права на податкову знижку, у розмірі 36 045,50 грн.

Вказана сума зазначена також у рядку 18.2 податкової декларації як така, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) року.

Згідно з додатком Ф3 до податкової декларації розрахунок суми податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у зв`язку з використанням права на податкову знижку, позивач у розділі 1 задекларував витрати на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним відповідно до підпункту 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України у розмірі 200 252,86 грн.

У рядку 7 розділу 2 цього розрахунку позивач вказав суму податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання у зв`язку з використанням права на податкову знижку, у розмірі 36 045,50 грн.

Також позивач разом з податковою декларацією направив до податкового органу електронний примірник договору про участь у фонді фінансування будівництва від 20.07.2021, платіжне доручення, довідку про зарплату та доходи позивача та довідку про реквізити.

Зазначені обставини апелянтом не спростовано.

Згідно поданих документів вбачається, що 20.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест», як управителем ФФБ виду А «Авеню 42», об`єкта будівництва «Реконструкція та будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами громадського, соціально-побутового, торговельного призначення та надземним паркінгом на АДРЕСА_2 у Голосіївському районі м. Києва», та інші об`єкти нерухомого майна згідно з проектною документацією, що є уповноваженою особою замовника будівництва (Управитель) з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані та проживають за адресом : АДРЕСА_1 , з другої сторони (Довіритель), Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (Платник) з третьої сторони, відповідно до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Порядку використання коштів, передбачених у бюджеті міста Києва на придбання житла для окремих категорій населення відповідно до законодавства, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.07.2019 №1249, укладено договір №2/28 про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування) (далі по тексту договір про придбання житла).

Згідно з пунктом 1.1 цього договору про придбання житла Довіритель, на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва виду А «Авеню 42», об`єкта будівництва «Реконструкція та будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами громадського, соціально-побутового, торговельного призначення та надземним паркінгом на АДРЕСА_2 у Голосіївському районі м. Києва» та інші об`єкти нерухомого майна згідно з проектною документацією (Правила ФФБ), дає згоду на участь в ФФБ (придбання квартири на умовах співфінансування), бере на себе зобов`язання виконувати Правила ФФБ, передає разом з Платником кошти Управителю в управління з метою отримання від Забудовника об`єкта інвестування у власність (придбаває квартиру на умовах співфінансування) та встановлює обмеження щодо окремих дій Управителя з управління цими коштами, а Управитель приймає кошти в управління, зараховує кошти на рахунок ФФБ з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку визначеному Правилами ФФБ та цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору про придбання житла Фонд фінансування будівництва виду А «Авеню 42», об`єкта будівництва «Реконструкція та будівництво житлово-офісного комплексу з об`єктами громадського, соціально-побутового, торговельного призначення та надземним паркінгом на АДРЕСА_2 у Голосіївському районі м. Києва» та інші об`єкти нерухомого майна згідно з проектною документацією (далі ФФБ) є ФФБ виду А відповідно до чинного законодавства.

Пункти 1.3-1.5 цього договору визначають, що Довіритель є установником управління майно, переданим в управління Управителю, а Управитель є Управителем ФФБ; Управитель здійснює управління майном у порядку визначеному Правилами ФФБ та договором; при здійсненні управління майном для досягнення мети цього договору Управитель діє від свого імені та в інтересах Довірителя, дотримується встановлених Правил ФФБ та цим договором обмежень щодо окремих дій з управління цим майном.

Згідно з пунктами 1.7-1.9 договору про придбання житла адреса будівництва: АДРЕСА_2 у Голосіївському районі м. Києва; запланована дата введення об`єкта будівництва в експлуатацію грудень 2022 року; номер будинку: 1; номер квартири: 558; кількість кімнат: 1; проектна площа: 40,37 кв. м.

Крім того, згідно додатку до договору про придбання житла - графіком внесення Довірителем ФФБ виду А «Авеню 42» грошових коштів на рахунок ФФБ, Довіритель вносить до 06.08.2021 грошові кошти на рахунок ФФБ у розмірі 803 120,78 грн., а Платник вносить на рахунок ФФБ до 16.08.2021 грошові кошти у розмірі 344 194,62 грн., всього 1 147 315,40 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 22.07.2021 №3 позивач перерахував на рахунок ТОВ «ФК «Сістемінвест» ФФБ виду А грошові кошти у розмірі 218 000,00 грн. в управління згідно договору №2/28 від 20.07.2021 про участь ФФБ виду А «Авеню 42».

Управитель видав Довірителю ( Навоєвій Н.Н.) свідоцтво №2/28 від 05.08.2021 про сплату 100 відсотків від загальної кількості вимірних одиниць інвестування в об`єкті інвестування.

Отже, зазначені документи підтверджують, що позивач є учасником програми із забезпечення громадян доступним житлом та отримав державну підтримку у вигляді сплати державою (в особі органу місцевої влади - Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації) 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла на умовах співфінансування на підставі договору про участь у ФФБ.

Вказане апелянтом не спростовано.

Внаслідок зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу за наслідками звітного податкового року суми витрат на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла згідно з підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає правильним.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог і недоведеність відповідачем правомірності спірного рішення.

Довід апелянта про відсутність у відповідача певної інформації під час прийняття спірного рішення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що подані позивачем пакет документів до податкової декларації підтверджував право позивача на включення до податкової декларації знижку на зменшення оподатковуваного доходу за наслідками звітного податкового року суми витрат на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла згідно з підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України.

Щодо інших доводів апелянта слід наголосити, що судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому зазначено, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк