Справа № 577/352/25
Суддя: Савєльєва А. І.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 577/352/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря Доценко Т.Г.

розглянувши в залі суду м. Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Київ, третя особа Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Кривонос Віталія Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Кривонос Віталія Юрійовича серія ЕНА № 3849567 від 13.01.2025, про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, дійсно 13.01.2025 року о 13:23 він керував транспортним засобом марки VOLKSWAGN TIGUAN , номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тростянець, але правил дорожнього руху не порушував, зупинили працівники поліції та повідомили, що він перевищив встановлені обмеження руху більше як на 23 км, які зафіксовано показннями приладу, TRUCAM. Прилад TRUCAM, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися в руках інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, відповідно до приписів ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення фіксації ( дорожній знак 5.70 ), оскільки вказане обумовлено ч.2 ст 40 Закону України «Про національну поліцію» , згідно з якою інформація про змонтовану /розміщену автоматичну фототехніку і відео техніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці. Вважає, що фіксація ймовірного правопорушення є не законною та не допустимою з огляду на те, що прилад TRUCAM не був встановлений стаціонарно. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року провадження у справі за адміністративним позовом Батющенко К.М. було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальний строк для подання учасниками справи заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та/або подання клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, встановлено процесуальний строк для реалізації відповідачами свого права на подання відзиву на позовну заяву. 28.02.2025 року через систему «Електронний суд» від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.36-54), в якому наведено заперечення проти задоволення позовних вимог. Вказані заперечення були мотивовані тим, що ознайомившись зі змістом та вимогами позовної заяви, вважає вимоги позивача безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до відзиву 13.01.2025 близько 13:23 в Сумській області км 56 м. Тростянець, водій водій керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN державний номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 «початок населеного пункту» рухався зі швидкістю 73 км/год., що на 23 км/год. перевищує дозволену, правопорушення зафіксоване на прилад TruCam LTI20/20 (сервісний номер ТС 000789), чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Обставини наявності чи відсутності дорожнього знаку «5.76» не дають права водію порушувати швидкісний режим руху. Позивач не обрав безпечності швидкості руху, в результаті чого перевищив встановлені обмеження руху в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР України. за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Крім того, до відзиву відповідачем долучено DVD-R диск з відеозаписом правопорушення з фотокарткою та текстовим файлом, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

05.03.2025 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на відзив, просить прийняти її до розгляду та зазначив що оскаржувана постанова складена інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління поліції в Сумській області старшим лейтенантом поліції Кривонос В.Ю., в той час, як з позивачем спілкувався інший поліцейський, який роз`яснював права, повідомив про причину зупинки та про винесення постанови та порядок її оскарження. Вважає складена постанова старшим лейтенантом поліції Кривонос В.Ю. який не розглядав справу не відповідає вимогам закону та є протиправною.

10.03.2025 від третьої особи ОСОБА_2 до суду надійшли пояснення щодо заявлених вимог позивача, вважає вимоги позивача безпідставними необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Також поясни, під час несення служби ним здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

13.01.2025 блтзько 13 год.23 хв. в Сумській області м. Тростянець км 56 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN державний номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 « Початок населеного пункту» рухався зі швидкістю 73 км/год., що на 23 км/год. Перевищує дозволену, правопорушення зафіксоване на прилад LTI 20/20 TruCAM (серійний номер ТС 000789), чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України.

Порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР зафіксоване на прилад LTI 20/20 TruCAM ( серійний номер ТС 000789) , провадження в справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions Video Badge VB-400 VD-440-64-KF-N №№ 471505,471485/ , позивачу роз`яснив про порушення правил дорожнього руху також роз`яснив права обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, також виніс постанову серії ЕНА № 384967 та вручив копію постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на те, що у встановлений судом строк ані від позивача, ані від відповідачів до суду не надходило заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження чи заяви про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, 13.01.2025 інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшим лейтенантом поліції Кривонос Віталієм Юрійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3849567 стосовно ОСОБА_1 .. Оскільки із зазначеною постановою він не погоджується, вважає її протиправною, то звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх прав, свобод та законних інтересів. Спірна постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3849567 від 13.01.2025 винесена працівником поліції як результат розгляду і вирішення справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП та відповідно до ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції. Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції Національної поліції, визначається положеннями КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395). Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до ст. 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення. Внаслідок цього суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи. Відповідно до ст. 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виконання вищезазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень. Виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань, про що зазначено у ст. 279 КУпАП. При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо. З приводу правомірності оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідним вказати на наступні обставини. З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3849567 від 13.01.2025 вбачається, що за результатами розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення працівником поліції встановлено, що 13.01.2025 о 13:23 м. Тростянець, на дорозі Н 12 водій керував тз в населеному пункті позначеному дорожним знаком 5.49 початок населеного пункту зі швидкістю 73 км/год., вимірювання швидкості здійснювалося приладом TRUCAM 20|20 ТС000789, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах, а відповідно і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Пунктом 11 ч. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобі на вулично-дорожній мережі. Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VІІІ. При цьому, норма статті 31 Закону № 58- VІІІ є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів. Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VІІІ. Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідачем до відзиву долучено компакт-диск з відеозаписом правопорушення з фотокарткою та текстовим файлом додається (а.с.54). А також додано: експертний висновок від 18.09.2024, виданий Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS, визначений п. 5.2 ДСТУ ІSO/SEC 18033-3:2015. Дія експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи, із заводськими номерами: в т.ч. ТС000759; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки; руководство (мовою оригіналу) по TRUCAM LTІ 20/20, ТС000789 (а.с.49-51). З аналізу вказаного відеозапису який оглянуто в ході розгляду справи вбачається, вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було здійснено за допомогою приладу TRUCAM LTІ 20/20 ТС000789, однак поліцейським не надано позивачу доказу, що на момент винесення оскаржуваної постанови вказаний прилад отримав експертний висновок на підтвердження правомірності його використання для вимірювання швидкості руху транспортного засобу. Поліцейським при складанні постанови повідомлено про місце вчинення правопорушення, м. Тростянець на дорозі Н 12, хоча в цей же час надано інформаційний файл з лазарного вимірювача швидкості транспортних засобів TRUCAM LTІ 20/20 (серійний номер ТС000789), де зафіксовано, що рух автомобіля під керуванням позивача зафіксований за координатами 50°30'05.02»N, 34°58'19.41»Е, м. Тростянець, автодорога Н-12, що відображено у відзові відповідача. Також з відеозапису фіксування правопорушення не можливо встановити транспортний засіб, марку та номерний знак автомобіля , його рух, а також особу водія, так як і не видно жодного дорожнього знаку саме місце скоєння правопорушення, та географічні координати. Суд зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом порушення ПДР, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови. Водночас візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Отже, в матеріалах справи наявний відеозапису здійснений приладом TruCAM LTI 20/20 ( серійний номер ТС 000789) на якому зафіксовано автомобіль ,що рухався зі швидкістю 73 км/год.,суд звертає увагу на те, що з останнього не можливо ідентифікувати державний номерний знак та у зв`язку з нечітким його відображенням неможливо встановити, що саме транспортний засіб рухався зі швидкістю 73 км/год., та особу водія. Згідно ст.279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Відповідно до постанови серії ЕНА № 3849567 від 13.01.2025 вбачається , що оскаржувана постанова складена інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальону Управління поліції в Сумській області старшим лейтенантом поліції Кривонос В.Ю., в той час, коли позивачу роз`яснено було права іншим працівником поліції, також нею було складено протокол про адміністративне правопорушення , роздруковано і роз`яснено порядок його оскарження , як це вбачається при дослідженні відео спостереження, це вказує на те що винесення постанови працівником поліції який не розглядав справу є протиправним та не відповідає вимогам закону. З приводу доводів позивача про те, що використання приладу TruCAM LTI здійснювалося інспектором в ручному режимі, слід зазначити, що лазарний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, та крім основного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювання швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Лазарний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20|20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації швидкісних допустимих режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +- 2 км/год., Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 им до 1200 м. Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на автомобіль і натискає спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості та здійснює запис. Отже використання приладу TruCAM відбувається в автоматичному режимі як у мобільному, так і в статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням. Відповідно до п. 24 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року - зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Алогічний висновок також викладено у Постанові КАС ВС від 26.04.2018 року у справі № 338/855/17. Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення та опис інкримінованого правопорушення не можуть бути доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки постанова - це процесуальний документ, що має виноситися вже на основі досліджених доказів, а не бути самостійним доказом, а опис правопорушення є фабулою обвинувачення та правовою кваліфікацією інкримінованого правопорушення, що має бути доведено або спростовано на основі відповідних доказів, що досліджуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отже, належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем та третьою особою в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП суду не надано.Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення. Тобто, наведені фото та відео матеріали з застосуванням засобу TruCAM не вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, які є єдиними доказами, що свідчать про перевищення обмеження швидкості руху у зазначеному населеному пункті. З урахуванням наведеного вище, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 13.01.2025, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 72,76,77, ч. 1 ст. 122, 251, 252, 280, 284 КУпАП, ст.ст. 8-10, 20, 42, 44, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 255, 262, 286, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону старшого лейтенанта поліції УПП в Сумській області Кривонос Віталія Юрійовича серія ЕНА № 3849567 від 13.01.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальості за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І.Савєльєва