Справа № 380/969/25
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 рокусправа № 380/969/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянула у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, код ЄДРПОУ: 43968090), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 25.07.2024 №-1323-UА0059055 на суму 84627,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю прийняття ГУ ДПС у Львівській області оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідно до якого позивачу нарахований земельний податок з фізичних осіб. Зазначив, що відповідачем неправильно визначено об`єкт оподаткування, земельна ділянка кадастровий номер з цільовим призначенням - «(03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (МАФи, кіоски, павільйони)» та, відповідно, застосовано ставку земельного податку, що вплинуло на розмір податкового зобов`язання, на переконання позивача податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню. Також вказує, що від Головного управління ДПС у Львівській області на адресу позивача не надходило податкове повідомлення-рішення від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055 про нарахування податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб, як і детальний розрахунок сум податкового нарахування чи рішення на підставі якого здійснено нарахування, відтак вказане податкове повідомлення-рішення вважає таким, що не належним чином вручене. Звертає увагу суду, що на звернення позивача із скаргою від 18.11.2024 на податкове повідомлення-рішення від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055, ДПС України прийняло рішення від 17.01.2025 № 1507/6/99-00-06-01-02-06, яким відмовило у задоволенні скарги та залишило спірне податкове повідомлення рішення без змін, не враховуючи чи аналізуючи всі долученні докази. Просить суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Ухвалою від 27.01.2025 суддя постановила позовну заяву залишити без руху.

Ухвалою від 30.01.2025 суд постановив відкрити провадження у справі та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив повністю. Зазначає, що згідно з даними державного земельного кадастру та листа Жовківської міської ради №07-09/167 від 13.06.2024, позивачу як власнику земельної ділянки з цільовим призначенням (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 1,2778 га, яка знаходиться за адресою: Ј АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:010:0015, ГУ ДПС у Львівській області сформовано та винесено ППP від 25.07.2024 № 2-1323-UA0059055, яким визначено суму податкового зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб на 2024 рік у розмірі 84 627,69 грн. Зазначає, що позивач не звертався до контролюючого органу для проведення звірки даних щодо зазначеної земельної ділянки. Оскільки платник податків ОСОБА_1 не ініціював офіційні зміни цільового призначення земельної ділянки, то ГУ ДПС у Львівській області нараховувала податкові зобов`язання на підставі наявних офіційних даних. Звертає увагу суду, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку наданий позивачем до матеріалів справи, сформований 15.11.2024 року. Згідно з рішенням Жовківської міської ради № 51 від 30.06.2023 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на 2024 рік», ставка земельного податку виду цільового призначення землі 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - 1 % від нормативно грошової оцінки, (нормативна грошова оцінка землі за адресою АДРЕСА_2 , становить 8462768,39грн.). Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055 про нарахування податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб за адресою : АДРЕСА_2 .

У цьому податковому повідомленні-рішенні цільове призначення земельної ділянки, на яку нараховано податкове зобов`язання, вказано: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (МАФи, кіоски, павільйони).

Позивач звернувся до ДПС України із скаргою від 18.11.2024 на податкове повідомлення-рішення від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055 та додав документи: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, категорія землі за кадастровим номером №:01:010:0015; витяг №НВ 024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №436488 від 30 липня 2007 року; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 06.03.2007; план меж земельної ділянки.

ДПС України прийняло рішення від 17.01.2025 № 1507/6/99-00-06-01-02-06, яким відмовило у задоволенні скарги та залишило спірне податкове повідомлення рішення без змін.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі.

Відповідно до ст. 270 ПК України, об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

При цьому, положеннями п. 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 287.1 ст. 287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Приписи п. 286.1 ст. 286 ПК України визначають, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В абз. 1 п. 286.5 ст. 286 ПК України закріплено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 цього Кодексу.

Згідно з пп.пп. 14.1.42, 14.1.72, 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України, дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для цілей оподаткування земельним податком особа повинна мати статус землевласника/землекористувача, набутого в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Разом з тим, як вже було зазначено раніше, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (п. 271.1 ст. 271 ПК України).

При цьому підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п. 286.1 ст. 286 ПК України).

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру, відповідно до ст. 194 Земельного кодексу України, є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Порядок користування відомостями Державного земельного кадастру визначений в ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр», згідно якої відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

- витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру;

- довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

- викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану);

- копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Користування відомостями Державного земельного кадастру може також здійснюватися у формі надання доступу до нього в режимі читання.

Доступ до Державного земельного кадастру в режимі читання надається органам державної влади, органам місцевого самоврядування, органам і підрозділам Служби безпеки України, що здійснюють контррозвідувальну діяльність та боротьбу з тероризмом, банкам та особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок та Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку може бути виданий будь-яким Державним кадастровим реєстратором, адміністратором центру надання адміністративних послуг, уповноваженою посадовою особою виконавчого органу місцевого самоврядування.

Витяг з Державного земельного кадастру підписується Державним кадастровим реєстратором, адміністратором центру надання адміністративних послуг, уповноваженою посадовою особою виконавчого органу місцевого самоврядування, нотаріусом та посвідчується його печаткою.

Згідно пп. 14 п. 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, нормативна грошова оцінка це значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у пункті 24, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку.

Наявність листа Жовківської міської ради №07-09/167 від 13.06.2024 з додатком та рішення від 30.06.2023 №51 про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Жовківської міської ради на 2024 рік, не є доказом наявності у податкового органу підстав для нарахування земельного податку за відсутності даних державного земельного кадастру.

При цьому, відповідачем не надано суду документи, на підставі яких було здійснено розрахунок податку в розмірі 84627,69 грн, а саме витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель на підставі якої здійснюється розрахунок.

Згідно з п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Як вже зазначалося судом, пунктом 286.1 статті 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);

е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Суд встановив, що ГУ ДПС у Львівській області здійснювався розрахунок плати за землю з урахуванням ставки земельного податку визначеної для земельних ділянок з цільовим призначенням «(03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (МАФи, кіоски, павільйони)».

Водночас суд зазначає, що згідно з Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №436488 від 30 липня 2007 року, цільове призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 «для обслуговування комплексу нежитлових будівель та споруд».

Суд, крім того, встановив, що вказане цільове призначення земельної ділянки, «для обслуговування комплексу нежитлових будівель та споруд», підтверджується також договором купівлі-продажу земельної ділянки від 06.03.2007.

У матеріалах справи міститься витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, категорія землі за кадастровим номером №:01:010:0015 - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки : «для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» та відповідно до витягу №НВ 024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок для даної земельної ділянки становить 1692553,72 грн.

Як встановив суд, позивач, 18.11.2024, звертався до відповідача із вказаними вище документами та просив ДПС України скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055 у зв`язку з помилковим визначенням цільового земельної ділянки на яку нараховано податкове зобов`язання, а саме: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (МАФи, кіоски, павільйони).

Суд критично оцінює покликання відповідача на те, що позивач не ініціював офіційні зміни цільового призначення земельної ділянки, оскільки зміна цільового призначення земельної ділянки передбачає встановлений законодавством процес (алгоритм), який зокрема включає факт звернення власника із заявою про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Земельний та Податковий кодекси України не покладають на позивача обов`язок звернення з відповідною заявою про ініціювання зміни цільового призначення земельної ділянки.

Водночас суд встановив, що зміна цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером №:01:010:0015 відбулася в листопаді 2024 року.

Більш того, суд наголошує, що позивач звернувся до контролюючого органу з відповідними документами, які підтверджують первісне цільове призначення земельної ділянки, а саме: «для обслуговування комплексу нежитлових будівель та споруд» та його зміну на: «для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій», однак відповідач не вчинив дій, передбачених пунктом 286.5 статті 286 ПК України.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України визначено, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Поряд з цим варто зауважити, що згідно з витягом №НВ 024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок для даної земельної ділянки така становить 1692553,72 грн у 2024 році.

Щодо аргументів позивача про неналежне скерування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та детального розрахунку, суд зазначає таке.

Суд встановив, що відповідачем долучено до матеріалів справи податкове повідомлення-рішення від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055, однак не надано суду доказів надіслання такого на адресу позивача.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу та вручення позивачу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, порядку та спосіб, що визначені означеними нормами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності прийнято рішення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055 на суму 84627,69 грн суд визнає протиправним та скасовує.

Судовий збір, відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м.Львів, 79026; )про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 25.07.2024 №2-1323-UA0059055 на суму 84627,69 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м.Львів, 79026; ), за рахунок бюджетних асигнувань 1211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.