Справа № 500/4932/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/4932/24 пров. № А/857/27332/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року (головуючий суддя Чепенюк О.В., м. Тернопіль) у справі № 500/4932/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 25.07.2024.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підставою для проведення фактичної перевірки є підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Вважає достатньою її підставою факт покладення на контролюючий орган здійснення функцій контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального). Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2024 по 18.07.2024 здійснював продаж алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями, чим порушив вимоги частини двадцять третьої статті 15 Закону №481/95-ВР. Вказує, що реалізоване 19.05.2024 вино ігристе Fragolino Fiorelli біле солодке зазначене під кодом УКТЗЕД для класифікації алкогольних напоїв 2206 003900.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу із викладом заперечень щодо наведених відповідачем обставин, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 29.06.2023, видами його діяльності є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний) та інші, зокрема, роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями підприємець не має та не отримував.

10.07.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у Тернопільській області на підставі наказу від 09.07.2024 №1535-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та направлень на перевірку від 09.07.2024 №2639/09-01, №2640/09-01 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність підприємець.

Відповідно до змісту наказу від 09.07.2024 №1535-п фактична перевірка проводилася за період діяльності з 01.01.2024 по 18.05.2024 з питань наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі, алкогольними напоями і тютюновими виробами, виявлення порушень встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, маркування підакцизних товарів, дотримання встановлених мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв та максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, а також інших питань, що регулюються вимогами Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, та пального», Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.35).

За наслідками проведеної перевірки складено акт про результати фактичної перевірки зареєстрований 11.07.2024 № 8871/19-00-09-01/ НОМЕР_1 (а.с.47-50).

Згідно акту перевірки в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює свою діяльність позивач, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії, а саме: 19.05.2024 реалізовано пляшку вина ігристого Fragolino Fiorelli біле солодке із зазначенням коду УКТЗЕД для класифікації алкогольних напоїв 2206 003900 по ціні 399,00 грн згідно фіскального чеку ФН № t63yqZwqW1U. Фіскальний чек із системи обліку даних СОД РРО ДПС є додатком до акта фактичної перевірки.

Як висновок в акті фактичної перевірки від 11.07.2024 зазначено про допущення позивачем вимог частини двадцять третьої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За результатами розгляду матеріалів перевірки Головне управління ДПС у Тернопільській області винесло податкове повідомлення-рішення №1 від 25.07.2024 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 17000 грн за продаж алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення такої діяльності (а.с.18 зворот - 19).

Податкове повідомлення-рішення позивач в адміністративному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в межах розгляду даної справи не підтверджено факт реалізації 19.05.2024 позивачем саме алкогольного напою, відтак відсутні підстави для застосування до позивача штрафу за продаж алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

У частині 2 статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи (пункт 80.1 статті 80).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі, на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального покладені на відповідача.

Наведене свідчить про наявність у відповідача правових підстав для проведення фактичної перевірки згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме, на здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10 серпня 2023 року у справі № 440/3538/21, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 20.03.2018 у справі № 820/4766/17, від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наказ про проведення фактичної перевірки виданий правомірно та підставно.

Щодо доведеності встановленого актом фактичної перевірки порушення позивачем ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, апеляційний суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян визначено Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №481/95-ВР).

Згідно з положеннями статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини двадцять третьої статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що для здійснення господарської діяльності з торгівлі алкогольними напоями суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів із вмістом спирту етилового до 0,5 відсотка об`ємних одиниць не є алкогольними напоями.

Як вбачається з акту перевірки, позивачем 19.05.2024 реалізовано пляшку вина ігристого Fragolino Fiorelli біле солодке із зазначенням коду УКТЗЕД для класифікації алкогольних напоїв 2206 003900 по ціні 399,00 грн згідно фіскального чеку ФН № t63yqZwqW1U від 19.05.2024.

Спірним питанням у даній справі є віднесення вина Fragolino Fiorelli Bianco, 0,75 л, білого, солодкого до алкогольних напоїв і можливість його реалізації без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями.

Як встановлено судом першої інстанції, асортимент вина Fragolino Fiorelli Bianco, 0,75 л, білого, солодкого, свідчить про наявність його видів, як безалкогольного, так слабоалкогольного (з невеликою часткою етилового спирту у складі).

Зі змісту фіскального чеку ФН № t63yqZwqW1U від 19.05.2024 вбачається продаж у ресторані позивача товару АРТ. №90651 «Вино ігристе Fragolino Fiorelli Bianco, 0,75 л (біле, солодке, б.а) шт 1 рс s.», «код УКТЗЕД 2206 003900» за ціною 399,00 грн саме безалкогольного напою ( скорочене позначення вина ігристого Fragolino Fiorelli Bianco - «б.а» (безалкогольне) (а.с.42).

Також згідно відомостей фіскального чеку від 15.05.2024 позивачем придбано 4 одиниці вина Fragolino Fiorelli Bianco безалкогольного, тобто у чеку зазначено характеристику даного напою як « 0Аlcоho» (а.с.9).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що помилкове зазначення коду УКТ ЗЕД у касовому чеку № t63yqZwqWlU від 19.05.2024 жодним чином не впливає на належність реалізованого позивачем вина ОСОБА_2 до категорії алкогольних напоїв.

Крім того, реалізація напою Fragolino Fiorelli Bianco, який не є алкогольним напоєм, підтверджується судовим рішенням - постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.07.2024 у справі № 607/15424/24 (про адміністративне правопорушення по цьому ж факту).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено реалізацію 19.05.2024 позивачем саме алкогольного напою, відтак податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №1 від 25.07.2024 є протиправним.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо нового розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 500/4932/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар