Справа № 260/8280/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2025 рокум. Ужгород№ 260/8280/24

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), яким просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 17.01.2023 року по 01.02.2023 року.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період 03.02.2023 року по 10.03.2023 року.

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди у розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінетом Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022р. за період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року за період з 26.10.2023 року по 27.10.2023 року.

4. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 09.11.2023 року по 16.11.2023 року.

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 17.01.2023 року по 01.02.2023 року з урахуванням проведених виплат.

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькою складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 03.02.2023 року по 10.03.2023 року з урахуванням проведених виплат.

7. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького склад), поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року, за період з 26.10.2023 року по 27.10.2023 року з урахуванням проведених виплат.

8. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування па лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 09.11.2023 року по 16.11.2023 року з урахуванням проведених виплат.

9. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням відпустки за станом здоров`я для лікування після поранення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 вії 28.02.2022 року за період з 13.11.2023 року по 13.12.2023 року.

10. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після поранення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницькою складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.12.2022 року за період з 13.11.2023 року по 13.12.2023 року з урахуванням проведених виплат.

Позивач позовні вимоги щодо предмету даного адміністративного позову обґрунтовує тим, що 17.06.2022 року згідно відомостей довідки про обставини травми (поранення, контузію, каліцтва) від 15.08.2023р. №1750 він маючи звання сержант, перебуваючи у складі військової частини НОМЕР_2 одержав контузію за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях при захисту Батьківщини, та виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 . Травму отримав під час виконання дій що входять до обов`язків військової служби та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства та виконання ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Луганської та Донецькій області.

В подальшому, позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортами у яких просив включити його до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. за період кожного місяця починаючи з січень 2023 року по листопад 2023 року та за надану відпустку для лікування після травми на 30 календарних днів у -листопаді 2023 року, у зв`язку з загостренням отриманої акуборотравми та травми хребта і правого колінного суглобу під час штурму та участі в бойових діях при захисті Батьківщини, виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 перебуваючи у Луганській та Донецькій області 17.06.2022р. та виплатити додаткову допомогу, передбаченої законом.

Однак, листом від 10.09.2024 року №2689 відповідач відмовив позивачу у виплаті додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. за період кожного місяця починаючи з січня 2023 року по листопад 2023 року та за надану відпустку для лікування після травми на 30 календарних днів у - листопаді 2023р. Додатково зазначає, що станом на день звернення з даною позовною заявою до суду, будь яких дій з боку відповідача за рапортами від 19.06.2024р. шоло виплати додаткової винагороди за вищевказані періоди - не виконано.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими не погоджується, із посиланням у ньому на відповідні норми права та твердження. Зазначає, що позивач за всі періоди стаціонарного лікування не має підстав для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн. з розрахунку на місяць за час повторного та кожного наступного його перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я за весь період такого лікування, так як вищеописані медичні документи позивача абсолютно не містять прямої доказової бази про те, що саме ці періоди стаціонарного лікування позивача пов`язані із отриманням травм у 2022 роках, а саме 08.10.2022 року та 17.06.2022 року. Зазначає, що головною умовою виплати додаткової винагороди є факт отримання травми, поранення чи контузії, внаслідок чого військовослужбовцю необхідно проходити стаціонарне лікування. У позивача відсутній підстави та прямий причинний зв`язок між отриманими травмами у 2022 роках внаслідок чого він проходив стаціонарне лікування. За час перебування у відпустці з 13.11.2023 року по 13.12.2023 року травма позивача, відповідно до довідки BЛK, яку він же сам долучив до позову - належить до легких, а виплаті підлягають лише у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії).

Представник відповідача, додатково зазначив, що після отриманих травм позивач звернувся до лікарів після тривалого часу, внаслідок чого описані у виписних епікризах та довідках захворювання позивач міг отримати після 2022 року. Вищевказані документи лише підтверджують проходження позивачем стаціонарного лікування, але не містять прямого причинного зв`язку проходження такого стаціонарного лікування та травм, отриманих ним 08.10.2022 року та 17.06.2022 року.

Враховуючи вищевказане, підстави для перерахунку додаткової винагороди у розмірі 100000 тисяч за періоди проходження стаціонарного лікування та перебування у відпустці позивачу - відсутні.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) сержанта ОСОБА_1 №1750 від 15.08.2023 року, виданої ТВО Командира військової частини НОМЕР_2 , вбачається, що 17 червня 2024 року сержант ОСОБА_1 , одержав контузію, внаслідок безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях при захисті Батьківщини, та виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 . Травму отримав під час виконання дій що входять до обов`язків військової служби та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства та виконання ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Луганській і Донецькій області.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) сержанта ОСОБА_1 №2257 від 23.10.2023 року виданої ТВО Командира військової частини НОМЕР_2 , вбачається що 08 жовтня 2024 року сержант ОСОБА_1 , одержав акубаротравму, травмування хребта, правого колінного суглобу, погіршення зору, внаслідок безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях при захисті Батьківщини, та виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 . Травму отримав під час виконання дій що входять до обов`язків військової служби та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства та виконання ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Луганській і Донецькій області.

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №47 КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни Закарпатської обласної ради» ОСОБА_1 , з 17.01.2023 року по 01.02.2023 року знаходився на стаціонарному лікування (а.с.15).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №469 «Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни», ОСОБА_1 , з з 03.02.2023 року по 10.03.2023 року знаходився на стаціонарному лікування (а.с.16, 16 (на звороті).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №469 КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни Закарпатської обласної ради», ОСОБА_1 , з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року знаходився на стаціонарному лікування (а.с.17).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2840/687 видано. військовою частиною НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , з 09.11.2023 року по 16.11.2023 року знаходився на стаціонарному лікування (а.с.20, 20 (на звороті).

Згідно довідки №1645/8637 від 16.11.2024 року, військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_5 сержанту ОСОБА_1 , проведено медичний огляд ВЛК та встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), стан після операції (13.11.2023) артроскопічної парціальної резекції заднього рога та тіла латерального меніска правого колінного суглоба з приводу застарілого його розриву (08.10.2024) з тимчасовим порушенням функції правої нижньої кінцівки. Встановлено, що Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступнем тяжкості, дана травма відноситься до легких. (а.с.22).

Позивач 19.06.2024 року звернувся із рапортами до командира військової частини НОМЕР_2 в якому просив включити його до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. за період кожного місяця: січень 2023р., лютий 2023р., березень 2023р., вересень 2023р., жовтень 2023р., листопад 2023р. та за надану відпустку для лікування після травми на 30 календарних днів у листопаді 2023р., у зв`язку з загостренням отриманої акуборотравми та травми хребта і правого колінного суглобу під час штурму та участі в бойових діях при захисті Батьківщини, виконання бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 згідно п.1-2 постанови з «Питання деяких виплат військовослужбовця, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та виплати ти додаткову допомогу, згідно до закону.

Листом від 10.09.2024 року №2689 відповідачем відмовлено у виплаті позивачу у виплаті додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., за період кожного місяця: січень 2023р., лютий 2023р., березень 2023р., вересень 2023р., жовтень 2023р., листопад 2023р. та за надану відпустку для лікування після травми на 30 календарних днів у листопаді 2023р.

Отже, предметом даного адміністративного позову є правомірність наявності підстав для отримання позивачем додаткової винагороди за період з 17.01.2023 по 01.02.2023, з 03.02.2024 по 10.03.2024, з 21.09.2024 по 06.10.2024, з 09.11.2023 по 16.11.2023 та з 13.11.2023 по 13.12.2023 пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я, рекомендованих довідкою №1645/8637 на 30 календарних днів; у збільшеному до 100000 гривень розмірі, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за №168 від 28.02.2022.

Відповідно до довідки №1035 від 12.07.2024 року про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, яка видана ТВО начальника фінансової-економічної служби головного бухалтера військової частини НОМЕР_2 , та яка була надана позивачем до позовної заяви, встановлено, що ОСОБА_1 , за спірний період з 17.01.2023 по 01.02.2023, з 03.02.2024 по 10.03.2024, з 21.09.2024 по 06.10.2024, з 09.11.2023 по 16.11.2023 додаткова винагорода із розрахунку 100000 грн., передбачена Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за №168 від 28.02.2022 не нараховувалася.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Суд, відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до цих правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), відповідно до пункту 1-1 якої, військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з абзацом 4 пункту 1-2 Постанови №168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Зазначеними нормами законодавства України встановлено, що у разі отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці мають право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень. При цьому, обов`язковими умовами для виплати такої додаткової винагороди є безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебування в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів та наявність наказу командира щодо виплати.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення №912/з/29), пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії)

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 №248/1298 та від 18.04.2022 №248/1529.

В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Право військовослужбовців на відпустки, Порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них визначає стаття 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).

Пунктом 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції чинній на момент перебування позивача у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою) встановлено, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не надається.

Під час дії воєнного стану військовослужбовцям надається частина щорічної основної відпустки загальною тривалістю не більше 30 календарних днів, а також відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більше 10 календарних днів. Кожна із зазначених відпусток надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець (пункт 18).

Щорічна основна відпустка, зазначена в абзаці першому цього пункту, надається протягом календарного року частинами не більше 15 календарних днів, за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб» за №3379-ІХ від 06.09.2023 у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у статті 10-1: у першому реченні абзацу другого пункту 2 слова «та військової служби за призовом осіб офіцерського складу» виключено; абзац перший пункту 11 викладено в такій редакції: « 11. Військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд».

Таким чином, спеціальною правовою нормою Закону №2011-ХІІ, який має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів, наказів Міністерства оборони, передбачено надання відпустки для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм, станом на час виникнення спірних правовідносин, випливає, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися, зокрема, відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100000 гривень, виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за підтвердженням таких обставин: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини; перебуванням військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної медичної) комісії.

Тобто, Законом №2011-ХІІ визначено випадки надання відпустки у період воєнного стану, а Постановою Кабінету Міністрів України №168 встановлено підстави та порядок виплати додаткової винагороди.

При цьому не зважаючи на те, що спеціальним законодавством врегульовано основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей (Закон №2011-ХІІ), однак ним не врегульовано порядок виплати спірної додаткової винагороди. Оскільки порядок та підстави виплати спірної додаткової винагороди регулюється Постановою Кабінету Міністрів України №168, саме його норми підлягають застосуванню у даному випадку.

Окрім цього, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно пункту 1.3 розділу І Положення №402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних.

У розумінні пункту 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців урегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.

Відповідно до пункту 6.9 Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 6.12 Положення №402 у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.

Пунктом 6.17 Положення №402 передбачено, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.

Згідно з п.6.35. Положення №402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЖ, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Аналіз норм Положення №402 дає підстави для висновку, що лікування травми (поранення, каліцтва, контузії) військовослужбовця завершується у військовому лікувальному закладі. Лікування завжди завершується проходженням військовослужбовцем військово-лікарської експертизи для встановлення ступеня придатності до військової служби. Відпустка за станом здоров`я після стаціонарного лікування надається виключно після його закінчення. При незакінченому лікуванні, за відсутністю визначеного лікарсько-експертного наслідку (результату) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії) військово-лікарська експертиза не проводиться.

Таким чином, долученими доказами, що містяться в матеріалах даної адміністративної справи підтверджено, що позивач отримав поранення, внаслідок захисту Батьківщини, в періоди з 17.01.2023 по 01.02.2023, з 03.02.2024 по 10.03.2024, з 21.09.2024 по 06.10.2024.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за періоди з 17.01.2023 по 01.02.2023, з 03.02.2024 по 10.03.2024, з 21.09.2024 по 06.10.2024, та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького склад), поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за періоди з 17.01.2023 по 01.02.2023, з 03.02.2024 по 10.03.2024, з 21.09.2024 по 06.10.2024 з урахуванням проведених виплат.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування па лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 26.10.2023 року по 27.10.2023 року та з 09.11.2023 року по 16.11.2023 року з урахуванням проведених виплат, суд зазначає що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №760 від 22.12.2023 року «Про додаткову винагороду військовослужбовцям на період дії військового стану», вбачається що ОСОБА_1 у період з 26.10.2023 року та у період з 09.11.2023 року та 16.11.2023 року за «повторне лікування з приводу раніше отриманої травми» було виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн 00 коп. за місяць військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), психічні та поведінкові розлади пов`язані із захистом Батьківщини, та безперервно перебували на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час їх переміщення з одного лікувального закладу охорони здоров`я до іншого та перебували у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії за листопад- жовтень 2023 року. Даний факт, також підтверджується розрахунково-платіжною відомістю №262 «на виплату додаткової винагороди за час перебування на лікуванні після отриманих поранень (травм, контузій, каліцтв) в ході бойових дій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 у грудні 2023 року за листопад та інші періоди 2023 року».

У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги в частині не належать задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату позивачу збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після поранення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницькою складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.12.2022 року за період з 13.11.2023 року по 13.12.2023 року з урахуванням проведених виплат, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач також перебував у відпустці за станом здоров`я тривалістю 30 календарних днів (не для лікування після тяжкого поранення (травми), а саме: з 13.11.2024 по 13.12.2024 на підставі довідки №1645/8637 від 16.11.2024 року, військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_5 .

Суд зазначає, що відповідно до пункту 13 розділу XXXIV Порядку №280 військово- лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Однак, судом не здобуто доказів надання позивачем документів, які підтверджують наявність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у період з 13.11.2023 по 13.12.2024, у відповідності до вимог пункту 13 розділу XXXIV Порядку №280, оскільки у довідці №1645/8637 від 16.11.2024 року зазначено, що згідно Класифікатора розподілу травм за ступнем тяжкості, дана травма, а саме «артроскопічної парціальної резекції заднього рога та тіла латерального меніска правого колінного суглоба з приводу застарілого його розривуз тимчасовим порушенням функції правої нижньої кінцівки», відноситься до легких, а тому підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 у період відсутні.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище викладене, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги частково обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до часткового задоволення у визначений судом спосіб.

Решта доводів та заперечень учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Судові витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу, на момент розгляду справи відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 17.01.2023 року по 01.02.2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 17.01.2023 року по 01.02.2023 року з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період 03.02.2023 року по 10.03.2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькою складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 03.02.2023 року по 10.03.2023 року з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди у розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінетом Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн., додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького склад), поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич