Справа № 714/104/25
Суддя: Єфтемій С. М.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/714/5/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2025 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді Єфтемій С.М.
за участі: секретаря судових засіданьПостевка Г.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Козачук С.А. звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що 19 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 1883 з підстав того, що останній будучі військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав повістку про виклик (сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів), проте 08 грудня 2024 року о 14 год. не з`явився до вказаного відділу, чим порушив вимоги абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

03 січня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою.

При цьому, вказував, що ОСОБА_1 особисто повістку про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08 грудня 2024 року о 14 год. 00 хв. не отримував. 18 грудня 2024 року позивач прибув до вказаного відділу за повісткою яку отримав у Герцаївський міській раді. За його заявою, в той же день було розглянуто заяву щодо надання відстрочки, яка була задоволена. Окрім того, під час перебування у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач особисто перевірив та переконався у тому, що за даними бази «резерв +» він не значився у розшуку, що є свідченням того, що його облікові дані були уточнені вчасно. На другий день - 19 грудня 2024 року, позивач також особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 де на нього було складено адміністративний протокол, копію якого йому було вручено.

Вважає, що відповідач безпідставно та без з`ясування усіх обставин справи притягнув його до відповідальності. Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити та скасувати постанову складену відносно позивача від 03 січня 2025 року, а провадження по адміністративній справі слід закрити.

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2025 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Не погоджуючись із поданим позовом, представник ІНФОРМАЦІЯ_2 начальник Гладкий О. подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність. В обґрунтування заперечення зазначив, що позивачу як військовозобов`язаному з метою уточнення даних було направлено поштову повістку про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомлено про необхідність з`явитися на 08 грудня 2024 року об 14 годині 00 хвилин. Оскільки у вказаний час позивач, не з`явився до відділу та не повідомив причини свого неприбуття, останній порушив вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також, звернув увагу на те, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та вимог Постанови КМУ № 560, наявність на конверті поштової відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» є належним оповіщенням військовозобов`язаного. Тому, вважає, що відповідачем правомірно було винесено у відношенні позивача відповідну постанову.

На призначене судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Представник позивача адвокат Козачук С.А. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримав у повному обсязі.

За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, в порядку передбаченому ч.4 ст. 229 КАС України, без проведення технічної фіксації.

Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Так, відповідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 ст. 286 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2024 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшим лейтенантом ОСОБА_3 складено у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 1883 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

За постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 03 січня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Зі змісту вказаної постанови убачається, що ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився до вказаного відділу 08 грудня 2024 року о 14 год. 00 хв. згідно повістки від 22.11.2024 року, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Повістка не була вручена ОСОБА_1 і повернута до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Своїми, протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто нормою Закону за якою позивача було притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення, передбачено адміністративну відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий.

Згідно з абз. 11ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Зокрема, згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Частиною ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Не погоджуюсь із постановою відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності зазначав, що повістка від 08 грудня 2024 року йому особисто не вручалась та від її вручення він не відмовлявся.

Із наданих позивачем ОСОБА_1 доказів випливає, що вказана повістка п`ятого відділу працівником відділу поштового зв`язку не була йому вручена. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення наявна відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до ТЦК.

Так, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі Порядок), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Зокрема, відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного(міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З наявних матеріалів справи убачається, що повістка № 1368955 від 22 листопада 2024 року направлялася ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 08 грудня 2024 року на 14 годину була направлення на повідомлену позивачем при уточненні військово-облікових даних адресу: АДРЕСА_1 . Дана повістка направлялася рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, однак повернулася на адресу відправника із зазначенням причин невручення «як адресат відсутній за місцем проживання». На конверті наявний штамп датований 10.12.2024 року, тобто дана повістка не була вручена позивачу особисто під підпис та будь-яких дій щодо відмови від її отримання він не вчиняв.

Слід також зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення №1883 від 19 грудня 2024 року дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Однак, у оскарженій постанові ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Таким чином, посадова особа відповідальна за розгляд справи про адміністративне правопорушення вийшла за межі обвинувачення, сформульованого в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній був належним чином оповіщений про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 08 грудня 2024 року на 14 годину 00 хвилин, оскільки рекомендоване поштове відправлення повернуто відправнику 10 грудня 2024 року із вказівкою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що за обставин, встановлених судом не може свідчити про належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 30-и днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 18 березня 2025 року.

Суддя: