Справа № 153/229/25
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. Справа153/229/25

Провадження2-а/153/12/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 03.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 була винесена постанова №297, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України та є протиправною, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що повістки він не отримував, 27.01.2025 його не було даставлено працівником поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказав, що він особисто зявився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як йому повідомили, що він перебуває в розшуку. Також 30.01.2024 за №2672 надано бронь, пізніше автоматично продовжено бронювання та з 25.11.2024 знову продовжено бронювання. Також позивач посилається на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що 14.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення, на зареєстровану/задекларовану адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, йому була надіслана повістка №1200180, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої позивач мав зявитись 27.11.2024 о 09:00 год. для уточнення даних. Також в оскаржуваній постанові зазначено, що рекомендоване поштове відправлення з відміткою «Повістка ТЦК Вручити особисто» повернуто з відміткою «Повертається, адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до рекомендованого листа №528 встановлено, що дане поштове відправлення повернуто з відміткою від 06.12.2024, а відповідно до відстеження вказаного листа слідує, що поштове відправлення з відміткою «Повістка ТЦК Врукчити особисто» повернуто відправнику 07.12.2024, а 18.12.2024 отримане ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто, позивач згідно повістки №1200180 викликався на 09:00 год. 27.11.2024, у той час як повістка доставлена до адресата і проставлено відмітку «Адресат відсутній за вказаною адресою» 07.12.2024, тобто на одинадцятий день після того, як позивач мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також позивач посилається на те, що в оскаржуваній постанові та в самій повістці не зазначено конкретну мету, з якою він викликався, а лише зазначено «для уточнення даних», а саме яких даних не вказано. Вказав, що згідно витягу з Резерв+ він уточнив свої дані вчасно та має бронювання до 10.06.2025. Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» інформацію, яку він оновив, та яку відповідач повинен отримати від уповноважених органів та реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. Міністерство оборони України, як тримач реєстру «Оберіг» має можливість самостійно отримати персональні дані з інших електронних реєстрів, тому відповідальність за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП за порушення військового обліку не настає. Тобто, оштрафувати за неявку до військкомату за повісткою не мають права, якщо співробітники ТЦК і СП можуть знайти дані про особу в держреєстрах або в Резерв+. Окрім того, позивач посилається на те, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові не чітко зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, тобто не конкретизовано норму законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яка порушена позивачем. Просив скасувати постанову №297 від 03.02.2025, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Провадження у справі за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити. Стягнути з відповідача судовий збір на його користь.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.02.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними в справі матеріалами.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.01.2025 оператором відділення рекруту та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 сержантом ОСОБА_3 складено протокол №42 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 . Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав пояснення про те, що повістку не отримував та не був вчасно повідомлений про надходження повістки, також з 25.11.2024 має витяг Мінекономіки про бронювання (а.с.9).

03.02.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №297 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 14.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на зареєстровану/задекларовану адресу ОСОБА_1 була надіслана повістка №1200180 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09:00 год. 27.11.2024 для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку, повістка була повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (далі-Порядок №560) ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний в повістці час, місце і дату не з`явився та про поважні причини неприбуття, у термін визначений п. 24 Порядком №560, а саме, у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб не повідомив, та в подальшому не прибув у строк зазначений в повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що не перевищує сім календарних днів, чим порушив вимоги п.21 Порядку №560 (а.с.8).

Із копії витягу з додатку «Резерв+» судом встановлено, що ОСОБА_1 вчасно уточнив свої дані і йому надано відстрочку до 10.06.2025 на підставі бронювання (а.с. 10).

Із копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого 17.03.2024 встановлено, що ОСОБА_1 придатний до військової служби, 06.08.2019 взятий на військовий облік, підлягає повторному медичному переосвідченню 21.03.2029 (а.с.11).

Із копій витягів з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 працює в Держаному підприємстві «Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр» на посаді начальника відділу матеріального та господарського забезпечення управління господарського та автотранспортного забезпеченні, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 10.06.2025 (а.с.12-13).

Із копії рапорту від 27.01.2025 судом встановлено, що 27.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце, зазначені у повістці №1200180. 14.11.2024 поштовим зв`язком на адресу ОСОБА_1 була направлена повістка №1200180, проте не зявився без поважних причин (а.с.29).

Із копії довідки до поштового рекомендованого відправлення про вручення поштового відправлення встановлено, що рекомендоване поштове відправлення з відміткою «Повістка ТЦК Вручити особисто» повернуто 06.12.2024 з відміткою «Повертається, адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджено штемпелем, зображеним на вказаній довідці (а.с.30).

14.11.2024 другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 (Ямпіль) було створено повістку №1200180, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителю АДРЕСА_1 належало з`явитись 27.11.2024 о 09:00 год. для уточнення даних. Вказану повістку направлено рекомендованим поштовим відправленням №528 на адресу ОСОБА_1 , що підтверджено описом вкладення рекомендованого поштового відправлення з відміткою «Повістка ТЦК Вручити особисто» та копією поштового рекомендованого відправлення про вручення поштового відправлення. (а.с.30-31).

20.11.2024 вказану повістку прийнято у поштовому відділенні м. Київ та направлено рекомендованим поштовим відправленням №528 на адресу ОСОБА_1 , що підтверджено відомостями з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». (а.с. 16).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-ХІІ) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

За положеннями абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закону № 2232-ХІІ) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частинами 1, 3 ст. 210-1 КУпАП України передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою у встановлений строк.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до п. 82 Постанови КМУ №270 від 05.03.2009 «Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку» рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідно до роздруківки трекеру відстеження поштового відправлення 528 вбачається, що 30.11.2024 відправлення (повістка) прибуло до відділення та 07.12.2024 змінено статус на «повернення відправнику відсутність адресата за вказаною адресою», 18.12.2024 повернуто відправнику.

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 повернута з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", яка проставлена працівником поштового зв`язку 06.12.2024.

Оцінюючи вказаний доказ, суд приймає до уваги те, що позивач згідно повістки №1200180 викликався на 09:00 год. 27.11.2024, у той час як повістка доставлена до адресата і проставлено відмітку "адресат відсутній за вказаною адресою" 07.12.2024, тобто на одинадцятий день після того, як він мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слід зазначити, що відповідно положень п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, саме день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи вважається належним підтвердженням оповіщення.

З огляду на викладені обставини, враховуючи вимоги п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 не був сповіщений про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 27.11.2024. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Крім того, в оскаржуваній постанові та в самій повістці не зазначено конкретну мету з якою викликався ОСОБА_1 , а лише зазначено «для уточнення даних», а саме яких даних не вказано. При цьому відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Резерв + вбачається, що ОСОБА_1 уточнив свої дані вчасно та до 10.06.2025 заброньований. У вказаному витязі не відображено, що ОСОБА_1 є порушником військового обліку та його дані потребують уточнення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач знав про час, дату та місце необхідної його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідомо ухилявся від виконання цього обов`язку та вимог частин першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №297 від 03 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 20 березня 2025 року.

Суддя Р.В. Швець