Справа № 160/24544/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24544/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року (суддя Озерянська С.І.) в справі № 160/24544/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про:

визнання протиправним і скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 17 липня 2024 року № 69 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити пенсію зі зниженням віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 09 липня 2024 року;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи до страхового стажу: з 05 грудня 2001 року по 20 листопада 2002 року згідно з трудовою книжкою від 31 серпня 1986 року НОМЕР_1 , зарахувати до загального стажу період здійснення підприємницької діяльності з 11 квітня 2006 року по 31 липня 2006 року, з 01 січня 2007 року по 30 квітня 2007 року, з 01 липня 2007 року по 31 серпня 2007 року, з 01 листопада 2007 року по 31 січня 2008 року, з 01 жовтня 2008 року по 30 червня 2010 року, з 01 листопада 2010 року по 28 січня 2015 року у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.07.2024 року № 69 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.12.2001 року по 20.11.2002 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.07.2024 року про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням зарахованого до страхового стажу періоду роботи з 05.12.2001 року по 20.11.2002 року та висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Судом першої інстанції помилково зроблено висновок, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС достатньо для визначення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Також вказує, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням від 24.05.1996 року серії НОМЕР_2 .

09.07.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Заяву позивача про призначення пенсії за віком розглянуто ГУ ПФУ в Житомирській області та прийнято рішення від 17.07.2024 року № 69, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії дострокової пенсії за віком.

У рішенні зазначено, що вік заявника 55 років 11 місяців 20 днів, страховий стаж заявника становить 17 років 10 місяців 33 дні. За доданими документами не можливо зарахувати періоди участі у ліквідації аварії на ЧАЕС в зоні відчуження відповідно до статті 55 Закону №796, оскільки додано копію архівної довідки № 3/23-7-36 від 29.01.1996, виданої центральним архівом, в якій відсутній населений пункт. Довідку форми № 122 не надано. Відповідно до витягу з ЕРС для ФОП заявник здійснював підприємницьку діяльність з 11.04.2006 по 28.01.2015. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 11.04.2006 по 31.07.2006, з 01.01.2007 по 30.04.2007, з 01.07.2007 по 31.08.2007, з 01.11.2007 по 31.01.2008, з 01.10.2008 по 30.06.2010, з 01.11.2010 по 28.01.2015, оскільки за вищезазначений період здійснення заявником підприємницької діяльності в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків. Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності. Відповідно до наданих документів не підтверджено факт роботи в зоні відчуження з моменту аварії до та після 1 липня 1986 року, а саме, не долучені первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де виконувались роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що неврахування відповідачем відомостей про період роботи носить формальний характер, органом Пенсійного фонду не забезпечено розгляду наданої позивачем заяви про зарахування до страхового стажу періодів роботи з 05.12.2001 року по 20.11.2002 року шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, тому задовольнив вимоги в цій частині.

Суд першої інстанції вважав необґрунтованими позовні вимоги щодо зарахування до страхового стажу періодів підприємницької діяльності, пославшись на те, що подані позивачем документи не містять інформації про сплату страхових внесків, а також щодо здійснення позивачем у спірний період підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування, позивачем не надано визначених законодавством торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку або довідки про сплату страхових внесків, а також доказів перебування у спірний період на спрощеній системі оподаткування.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач на день звернення за призначенням пенсії досяг 55 років, мав право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) від 24.05.1996 року серії НОМЕР_2 , яке є дійсним, недійсним не визнавалось, його статус як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється і не спростовується відповідачами, факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджено довідкою від 13.10.2011 року №985, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ України в Житомирській області від 17.07.2024 року № 69, а належним способом захисту прав позивача вважав зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 05.12.2001 року по 20.11.2002 року відповідно до записів трудової книжки від 31.08.1986 року НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву від 09.07.2024 року про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням зарахованого до страхового стажу періоду роботи та висновків суду.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням від 24 травня 1996 року серії НОМЕР_2 .

Позивач 09 липня 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Житомирській області, яким 17 липня 2024 року прийнято рішення № 69 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку.

У рішенні вказано, що вік заявника 55 років 11 місяців 20 днів, страховий стаж заявника становить 17 років 10 місяців 33 дні.

За доданими документами неможливо зарахувати періоди участі у ліквідації аварії на ЧАЕС в зоні відчуження відповідно до статті 55 Закону №796, оскільки додано копію архівної довідки № 3/23-7-36 від 29.01.1996, виданої центральним архівом, в якій відсутній населений пункт. Довідку форми № 122 не надано.

Відповідно до витягу з ЕРС для ФОП заявник здійснював підприємницьку діяльність з 11.04.2006 по 28.01.2015.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 11.04.2006 по 31.07.2006, з 01.01.2007 по 30.04.2007, з 01.07.2007 по 31.08.2007, з 01.11.2007 по 31.01.2008, з 01.10.2008 по 30.06.2010, з 01.11.2010 по 28.01.2015, оскільки за вищезазначений період здійснення заявником підприємницької діяльності в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків. Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності. Відповідно до наданих документів не підтверджено факт роботи в зоні відчуження з моменту аварії до та після 1 липня 1986 року, а саме, не долучені первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де виконувались роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Відповідачем ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішення суду першої інстанції оскаржено в частині висновку про доведеність права позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За положеннями частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).

Отже, Закон № 796-XII визначає, зокрема, особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 9 Закону № 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 10 Закону № 796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Статтею 14 Закону № 796-ХІІ передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, категорія 2 - учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-ХІІ встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема для осіб, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, передбачено зниження пенсійного віку на 8 років.

Отже, право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому ? законом ? порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

При цьому факт участі особи ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС для цілей призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку

За положеннями статті65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим ?Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

Згідно з пунктом 10 цього Порядку посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок №22-1).

Порядком №22-1 визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ? ? статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Верховний Суд України в постановах від 27 квітня 2020 року у справі №212/5780/16-а, від 17 травня 2021 року у справі №398/494/17, від 17 травня 2021 року у справі №336/6218/16-а, від 08 червня 2022 року у справі №805/3752/18-а, від 30 серпня 2022 року у справі №357/6372/17 дійшов висновку, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17, право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Застосовуючи до спірних в цій справі правовідносин відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України приведені висновки Верховного Суду, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки позивач на день звернення за призначенням пенсії досяг 55-річного віку, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом № 796-ХІІ, що підтверджено посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) від 24 травня 1996 року серії НОМЕР_2 , то він набув право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Суд відхиляє доводи апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС достатньо для визначення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, з тих підстав, що висновок суду першої інстанції в цій справі ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду.

Суд зауважує, що відповідачами не спростовується статус позивача як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджено довідкою від 13 жовтня 2011 року №985, відповідно до якої позивач, дійсно, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 в період з 30.01.1987 по 30.01.1987, місце несення служби - 30 км. зона.

Оскільки апелянтом не приведено будь-яких доводів у спростування інших висновків суду першої інстанції, зокрема, щодо визначення територіального органу Пенсійного фонду, який має здійснити повторний розгляд заяви позивача, судом не надається правові оцінка рішенню суду першої інстанції в іншій частині.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року в справі № 160/24544/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року в справі № 160/24544/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 19 березня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 19 березня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко