Справа № 420/5484/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2025 року

м. Київ

справа №420/5484/24

адміністративне провадження № К/990/6760/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року

у справі №420/5484/24

за позовом ОСОБА_1

до Національного університету «Одеська морська за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 , НОМЕР_5 комендатури охорони та обслуговування, Військової частини НОМЕР_6 , НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_2 , Військовій частині НОМЕР_3 , Військовій частині НОМЕР_4 , НОМЕР_5 комендатурі охорони та обслуговування, Військовій частини НОМЕР_6 , НОМЕР_1 комендатурі охорони та обслуговування, а саме:

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_6 нарахувати i виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01 березня 2018 року по 18 жовтня 2021 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_6 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення, розміром 3 584,75 грн, щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 18 жовтня 2021 року включно, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078;

- визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2022 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення, розміром 3 584,75 грн, щомісячно за період з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2022 року включно, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078;

- визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_6 щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення у періоди з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року; з 01 січня 2021 року по 18 жовтня 2021 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_6 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення за періоди з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт; з 01 січня 2021 року по 18 жовтня 2021 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт;

- визнання протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення у періоди з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та з 01 січня 2023 року по 21 квітня 2023 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року;

- зобов`язання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення за періоди з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт; з 01 січня 2023 року по 21 квітня 2023 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнання протиправними дії НОМЕР_5 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення у період з 22 квітня 2023 року по 24 жовтня 2023 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року;

- зобов`язання НОМЕР_5 комендатури охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення, в тому числі одноразових видів, за період з 22 квітня 2023 року по 24 жовтня 2023 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати ОСОБА_2 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за 2014-2017 роки;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за 2014 - 2017 роки, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати ОСОБА_2 грошової допомоги на оздоровлення із врахуванням індексації грошового забезпечення за 2016 - 2021 роки;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу на оздоровлення із врахуванням індексації грошового забезпечення за 2016 - 2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнання протиправними дії 297 комендатури охорони та обслуговування щодо не включення додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_2 нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік, передбачена п. 1 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, передбаченої п. 1 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_6 нарахувати i виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01 березня 2018 року по 18 жовтня 2021 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_6 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення у сумі 2679,13 грн. щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 18 жовтня 2021 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення у сумі 2679,13 грн. щомісячно за період з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_6 щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення у періоди з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року та з 01 січня 2021 року по 18 жовтня 2021 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01січня 2021 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_6 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення за періоди з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт та з 01 січня 2021 року по 18 жовтня 2021 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт;

- визнано протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення у періоди з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та з 01 січня 2023 року по 21 квітня 2023 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року;

- зобов`язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення за періоди з 19 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт, з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт та з 01 січня 2023 року по 21 квітня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнано протиправними дії НОМЕР_5 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення у період з 22 квітня 2023 року по 20 травня 2023 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року;

- зобов`язано НОМЕР_5 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення, в тому числі одноразових видів, за період з 22 квітня 2023 року по 20 травня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати ОСОБА_2 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за 2014 - 2017 роки;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за 2014-2017 роки, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 щодо невиплати ОСОБА_2 грошової допомоги на оздоровлення із врахуванням індексації грошового забезпечення за 2016-2021 роки;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу на оздоровлення із врахуванням індексації грошового забезпечення за 2016-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військовою частиною НОМЕР_6 подано апеляційні скарги з яких вбачається про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції, а тому просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким вирішити спір у відповідності до їхніх позовних вимог та заперечень.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційні скарги НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування та Військової частини НОМЕР_6 задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року, в частині висновку про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 та НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період проходження служби з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2022 року, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2022 року - скасувати, з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

В решті, залишити без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року.

До Суду надійшла касаційна скарга 297 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі №420/5484/24.

Верховний Суд ухвалою від 25 лютого 2025 року касаційну скаргу скаржника залишив без руху надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду: уточненої касаційної скарги, в якій навести підстави касаційного оскарження із врахуванням зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали вимог; документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі; заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

Так, скаржнику роз`яснено, зокрема, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Згідно довідки про доставку електронного листа, ухвала Верховного Суду від 25 лютого 2025 року отримана скаржником - 25 лютого 2025 року о 23:36.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, з урахуванням зазначених норм КАС України, ухвала Верховного Суду від 25 лютого 2025 року про залишення касаційної скарги без руху вважається врученою скаржнику 26 лютого 2025 року, а останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги є 10 березня 2025 року (враховуючи вихідні дні).

На виконання вимог ухвали, скаржником подано заяву про усунення недоліків, в якій він просить відстрочити сплату судового збору, а також вказав підставу касаційного оскарження судових рішень, а саме пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України.

Разом з тим, станом на день постановлення цієї ухвали від скаржника не надходило жодних заяв чи клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Так, залишаючи касаційну скаргу без руху Суд встановив, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 29 листопада 2024 року П`ятим апеляційним адміністративним судом розглянуто справу та ухвалено постанову. Повний текст судового рішення складено того ж дня, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 30 грудня 2024 року, а скаргу подано вдруге 18 лютого 2025 року.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку, в обґрунтування якого зазначено, що вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного суду від 06 лютого 2025 року було повернуто, у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги. Поважною причиною пропуску строку вказує відсутність коштів для сплати судового збору, що стало підставою для повернення поданої касаційної скарги.

Вирішуючи заявлене скаржником клопотання про поновлення строку Верховний Суд не встановив підстав для визнання, викладених скаржником у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Суд виснував, що скаржником не продемонстровано добросовісного ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження оскільки, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги так і не усунуті станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою.

Станом на час прийняття вказаної ухвали жодних заяв, клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними доказами поважності причин пропуску такого строку, до Суду не надходило.

Таким чином вимоги ухвали Верховного Суду від 25 лютого 2025 року про залишення без руху скаржник не виконав.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналіз указаних положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що у випадку залишення касаційної скарги без руху з підстав неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник повинен зазначити інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що були зазначені при зверненні з касаційною скаргою та яким суд уже надав оцінку, і надати докази на підтвердження таким підставам.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи, що Судом в ухвалі від 25 лютого 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та відсутність клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження чи будь-яких інших заяв із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 333 КАС України.

Оскільки, судом встановлено наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження у зв`язку відсутністю клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження чи будь-яких інших заяв із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, клопотання про відстрочення сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі №420/5484/24.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіА.В. Жук Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк