Справа № 260/6621/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6621/24 пров. № А/857/6485/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Березюка Д.О.,

представника відповідача Тегзи А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області третя особа, Свалявська міська рада Закарпатської області, Товариство з обмеженою відповідальністю Автошкола Форсаж-1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції Маєцька Н.Д.,

час ухвалення рішення 17.01.2025 року, 10:30 год.,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 22.01.2025 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову повністю, оскільки Свалявська міська рада змінила розмір орендної плати в односторонньому порядку, без наданої на те згоди орендаря. Крім того, відповідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України підставою для перегляду розміру орендної плати має бути саме законодавча зміна граничного (мінімального чи максимального) розміру такої плати або зміна розміру земельного податку, а не рішення органів місцевого самоврядування.

Представник відповідача в судовому засіданні, апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності на підставі наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін. При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки явка позивача в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, і апеляційний розгляд можливо провести за наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 січня 2019 року між Свалявською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) площею 0,3177 га, кадастровий номер: :01:033:0035, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з функціональним призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Рішенням Свалявської міської ради «Про поновлення договору оренди земельної ділянки» від 24 квітня 2020 року №488 громадянину ОСОБА_1 поновлено Договір шляхом укладення додаткової угоди терміном на 10 років з моменту прийняття рішення.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення встановлено щорічну орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки.

29 травня 2020 року між Свалявською міською радою та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №30469847 від 26.02.2019 року, згідно якої Договір продовжено терміном на 10 років з моменту прийняття рішення до 24.04.2030. Також, Додатковою угодою від 29.05.2020 встановлено щорічну орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди всі інші вищезазначеного Договору залишаються незмінними.

Рішенням Свалявської міської ради від 30 березня 2023 року № 1157 «Про затвердження розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності Свалявської міської ради Закарпатської області» затверджено нові розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на території громади відповідно до виду цільового призначення земель. Згідно вказаного рішення за земельні ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» встановлено ставку 10 відсотків від нормативної грошової оцінки землі.

Свалявська міська рада листом від 31 січня 2024 року № 02-13/410 надіслала до контролюючого органу Перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі комунальної власності Свалявської міської ради станом на 01 січня 2023 року, з якого вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:033:0035 становить 1753299,44 грн., а розмірі орендної плати становить 10 %.

27 травня 2024 року ГУ ДПС в Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення № 5-0712-UA0091606 з орендної плати за землю у розмірі 175329,94 грн.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

За умовами п.270.1 ст. 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування платою за землю є:

270.1.1. об`єкти оподаткування земельним податком:

270.1.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності;

270.1.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності;

270.1.1.3. земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування;

270.1.2. об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

При цьому, згідно з п.271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є:

271.1.1. нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

271.1.2. площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

За приписами п.285.1 ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Умовами п.285.2 ст. 285 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є: а) дані державного земельного кадастру; б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї); е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

При цьому, умовами п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Відповідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку : для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки (п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України).

У відповідності до п.п. 288.5.2 пункту 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як вже встановлено судом, 02 січня 2019 року між Свалявською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) площею 0,3177 га, кадастровий номер: :01:033:0035, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з функціональним призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. В подальшому рішенням Свалявської міської ради «Про поновлення договору оренди земельної ділянки» від 24 квітня 2020 року №488 громадянину ОСОБА_1 поновлено Договір шляхом укладення додаткової угоди терміном на 10 років з моменту прийняття рішення.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення встановлено щорічну орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки.

29 травня 2020 року між Свалявською міською радою та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №30469847 від 26.02.2019 року , згідно якої Договір продовжено терміном на 10 років з моменту прийняття рішення до 24.04.2030. Також, Додатковою угодою від 29.05.2020 встановлено щорічну орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

В обґрунтування протиправності оскарженого податкового повідомлення-рішення позивач посилається на те, що договором оренди земельної ділянки, укладеним між позивачем та Свалявською міською радою визначено ставку орендної плати в розмірі 5 відсотків від нормативно-грошової оцінки. Позивач зазначає, що п. 11.1 Договору оренди земельної ділянки, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Однак, будь-які додаткові угоди по збільшенню ставки орендної плати позивачем не підписувалися. Вважає, що підставою для перегляду розміру (ставки) орендної плати має бути саме законодавча зміна граничного розміру такої плати або зміна розміру земельного податку, а не рішення органу місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України (стаття 75 Конституції України).

Виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Підпунктом 1 пункту а) частини першої статті 33 Закону № 280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів.

До переліку повноважень селищних рад у галузі земельних відносин, визначеного у статті 12 ЗК України, не належить законодавче встановлення або зміна граничного (мінімального та максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки такі повноваження з огляду на положення статті 288 ПК України належать Верховній Раді України - єдиному органу законодавчої влади в Україні.

Колегія суддів зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування, у даному випадку міської ради, не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, оскільки орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати граничні (мінімальний та максимальний) розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, бо такі ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, у Податковому кодексі України.

Однак, такі рішення можуть бути підставою для внесення змін до договору оренди землі, якщо сторони договору оренди безпосередньо в самому договорі передбачили таку підставу для зміни розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 635/4233/19 та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2023 року № 925/640/21.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.3 Договору оренди земельної ділянки від 02 січня 2019 року, укладеного між Свалявською міською радою та позивачем розмір орендної плати не є сталим і переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції та індексації; у разі прийняття сесією Свалявської міської ради рішення про зміну розміру орендних ставок; в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Свалявської міської ради від 30 березня 2023 року № 1157 «Про затвердження розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності Свалявської міської ради Закарпатської області» затверджено нові розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на території громади відповідно до виду цільового призначення земель. Згідно вказаного рішення за земельні ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» встановлено ставку 10 відсотків від нормативної грошової оцінки землі.

Відтак, враховуючи, що Свалявською міською радою прийнято рішення від 30 березня 2023 року № 1157, яким змінено розмір орендної плати, що узгоджується з п. 4.3 Договору оренди, то зміни розміру орендної плати, встановлені рішенням № 1157 носять для орендаря обов`язковий характер.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що Свалявська міська рада листом від 27 лютого 2024 року № 02-16/880, надісланим за адресою місця проживання позивача (Закарпатська область, Мукачівський район, м. Свалява, вул. Возз`єднання, буд. 41, вказана адреса також зазначена позивачем в позовній заяві) повідомляла його про те, що у зв`язку з прийняттям рішення від 30 березня 2023 року «Про затвердження розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності Свалявської міської ради» необхідно проводити сплату орендної плати у розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки землі. Вказаним листом позивачу було надіслано для підписання два примірники проектів додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки про зміну розміру орендної плати.

Однак, вказаний лист Свалявської міської ради від 27 лютого 2024 року № 02-16/880, разом з примірниками додаткової угоди був повернутий без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, п.п.4.3 п. 4 Договору оренди від 02 січня 2019 року визначено, що зміна розмір орендної плати з підстав вказаних в п. 4.3 договору проводиться орендодавцем односторонньо без погодження з орендарем.

Таким чином, Свалявською міською радою вжито заходів з метою повідомлення ОСОБА_1 про зміну розміру орендної плати, відтак суд вважає твердження позивача про зміну орендної плати орендодавцем без повідомлення орендаря та без його згоди необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, оскільки договором про оренду земельної ділянки від 02 січня 2019 року передбачено таку підставу для зміну розміру орендної плати як прийняття сесією Свалявською міської ради рішення про зміну розміру орендних ставок (п. 4.3), що з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 09 листопада 2021 року № 635/4233/19 та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2023 року № 925/640/2, узгоджується з принципом свободи договору, то на переконання суду, оскаржене податкове-повідомлення рішення від 27 травня 2024 року № 5-0712-UA0091606 відповідає вимогам чинного законодавства, відповідач при його прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі № 260/6621/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 19 березня 2025 року.