Справа № 380/22321/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань строку звернення до суду

17 березня 2025 року зал судових засідань №1

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Петровської А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Дяківа Б.З.,

представника відповідача Шкляр Д.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні у місті Львові у режимі відеоконференції клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду та заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55А, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 року за № 470 (по особовому складу цивільного захисту) Про усунення від виконання обов`язків ОСОБА_1 в частині усунення від виконання обов`язків за посадою полковника служби начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій Мовчана Романа Олександровича Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на строк, необхідний для проведення службового розслідування та прийняття відповідного рішення;

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16 вересня 2024 за № 712 (по особовому складу цивільного захисту) Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині накладення на полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, дисциплінарного стягнення у виді догани;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу належне йому грошове забезпечення за час незаконного усунення від виконання обов`язків за посадою з 04 липня по 16 вересня 2024року.

Представник відповідача 09.12.2024 подала до суду клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних причин. Клопотання обґрунтоване тим, що з оскарженими наказами позивач ознайомився 27.09.2024, проте до суду звернувся до адміністративного суду лише 31.10.2024. Перебіг строку звернення до суду із захистом своїх прав для позивача розпочався 05.07.2024. З наказом ДСНС № 712 позивач ознайомлений 27.09.2024. Відповідно до статті 93 Дисциплінарного статуту служби цивільного захист, затвердженого Законом України від 5 березня 2009 року № 1068-VI «Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» особа рядового або начальницького складу має право оскаржити накладене на неї дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його накладення старшому за підпорядкованістю начальнику або до суду. Отже, строк оскарження наказу ДСНС № 712 становить один місяць, що відповідає частині п`ятій статті 122 КАС України. З урахуванням того, що позов подано 31.10.2024 та з урахуванням лікарняного позивача, останнім днем на подачу позову було 28.10.2024.

Ухвалою від 13.01.2025 суд залишив позовну заяву без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

22.01.2025 представник позивача подав до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Заява обґрунтована тим, що з наказом Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 року за № 470 позивач ознайомився 04.07.2024. Проте не звертався до суду з відповідним позовом, оскільки розраховував на добросовісність відповідача при проведенні службового розслідування, і з проведенням такого розслідування був згідний, сподіваючись, що в ході проведення такого буде встановлено його непричетність до висунутих обвинувачень. З наказом Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16 вересня 2024 року за № 712 позивач ознайомлений 27.09.2024. Проте строк звернення пропущений з поважних причин, оскільки в період з 27.09 по 31.10.2024 позивач залучався 96 разів до проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт. У зв`язку з викладеним просить поновити пропущений строк звернення до суду з поважних причин.

27.01.2025 представник відповідача подала до суду заперечення на клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач лише здійснював контроль за виконанням наказів про проведення аварійно-рятувальних робіт, докази, які б підтверджували особисту участь позивача у таких заходах відсутні, що дає підстави вважати, що він не відлучався у такий період з місця несення служби. Крім цього, позивач не зазначає обставин, які б перешкоджали звернутись до суду у період з 05.07.2024 по 31.10.2024.

Ухвалою від 03.03.2025 суд продовжив розгляд справи.

У підготовчому засіданні позивач та його представник клопотання про поновлення пропущеного строку підтримали, просили суд таке клопотання задовольнити, а у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити повністю.

У підготовчому засіданні представник відповідача клопотання про залишення позову без розгляду підтримала, просила суд таке клопотання задовольнити, а у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити повністю.

Суд, вирішуючи клопотання про залишення позову без розгляду та клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що ухвалою від 18.11.2024 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду за його позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, а також поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду за його позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Проте із змісту клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду вбачається, що у ньому містяться нові аргументи та обставини, які у повній мірі не були відомі суду під час прийняття ухвали 18.11.2024.

Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У зв`язку з викладеним, керуючись положеннями частини четвертої статті 123 КАС України, суд з`ясовує питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. За змістом частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Правова регламентація поновлення процесуального строку забезпечується, серед іншого, приписами частин першої, третьої та шостої статті 121 КАС України. Вказані норми визначають, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли згаданим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й на природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Частина п`ята статті 122 КАС України передбачає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Виходячи з положень статей 122 і 123 КАС України суд повинен перевірити дотримання позивачем строку звернення до суду, чітко встановивши час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів, а в разі пропуску строку - дати оцінку поважності причин його пропуску та в залежності від з`ясованого відкрити провадження у справі або повернути позовну заяву (на стадії до відкриття провадження) чи залишити її без розгляду (на стадії після відкриття провадження).

Предметом позову у справі є визнання протиправними та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 року за № 470 (по особовому складу цивільного захисту) Про усунення від виконання обов`язків ОСОБА_1 в частині усунення від виконання обов`язків за посадою полковника служби начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та наказ Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16 вересня 2024 року за № 712 (по особовому складу цивільного захисту) Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині накладення на полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, дисциплінарного стягнення у виді догани, тобто спір у справі стосується проходження публічної служби. Отже, строк звернення з таким позовом становить один місяць, з моменту ознайомлення позивачем з оскарженими наказами.

Згідно з штемпелем канцелярії суду позовна заява надійшла до суду 31.10.2024, тобто з пропуском строку, визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Отже, позивач пропустив визначений строк звернення до суду.

Оцінюючи поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, суд враховує таке.

Щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 за № 470 (по особовому складу цивільного захисту) Про усунення від виконання обов`язків ОСОБА_1 в частині усунення від виконання обов`язків за посадою полковника служби начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій Мовчана Романа Олександровича Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на строк, необхідний для проведення службового розслідування та прийняття відповідного рішення, суд висновує таке.

Сторони у справі визнають, що позивач ознайомлений та отримав копію наказу 04.07.2024.

Позивач основною причиною пропуску звернення до адміністративного суду із захистом своїх прав зазначає те, що він як начальник 2 СЦШР зобов`язаний організовувати роботу та перебувати у межах дислокації 2 СЦШР Львівська область, місто Дрогобич. Позивач у заяві посилається на те, що за період з 27 вересня 2024 року по 31 жовтня 2024 року 2 СЦШР 96 разів залучався до проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, з них 72 залучення, які класифіковані як надзвичайні ситуації воєнного харктеру, які вимагали їх організації, виконання та контролю за виконанням виключно начальником 2 СЦШР ОСОБА_1 . Видання наказів про проведення пошуково-рятувальних робіт, проведення робіт з розмінування місцевості на територіях відповідних областей, виконання завдань з ліквідації наслідків ракетного обстрілу тощо (за період з 27 вересня по 31 жовтня 2024 року - 36) та їх підпис саме начальником 2 СЦШР ОСОБА_1 також вимагало його перебування в межах дислокації Центру.

До Заяви представник позивача додав накази (а.с. 100-180 Т.І) 2 СЦШР, зміст яких свідчить про те, що ними доручається особовому складу 2 СЦШР здійснення певних заходів, пов`язаних проведенням пошуково-рятувальних робіт, про проведення робіт з розмінування місцевості на території Львівської області, про проведення ротації, про виконання завдань з ліквідації наслідків ракетного обстрілу, про залучення сил та засобів тощо.

З аналізу змісту згаданих наказів не вбачається, що позивач брав безпосередню участь у проведенні таких заходів чи був присутнім у місцях виконання аварійно-рятувальних робіт.

Зазначені представником позивача обставини не обґрунтовують, яким чином вони перешкодили своєчасному зверненню до суду у період з 05.07.2024 по 31.10.2024, оскільки жоден конкретний випадок, не пов`язаний із необхідністю особистої участі позивача.

З таких підстав суд відхиляє такі аргументи представника позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Посилання представника позивача на те, що позивач не оскаржував згаданий наказ у межах строку звернення до суду, оскільки розраховував на добросовісність відповідача при проведенні службового розслідування, із проведенням якого позивач був згідний, суд також відхиляє, оскільки строк звернення починає свій перебіг з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права. При цьому суб`єктивне ставлення позивача до тривалості та результатів службового розслідування не впливає на початок та обчислення перебігу строку оскарження наказу, яким позивача відсторонено від виконання обов`язків.

Щодо аргументів представника позивача про запровадження воєнного стану в Україні як поважну причину строку пропуску строку звернення до суду, суд зазначає таке. Само по собі запровадження правового режиму воєнного стану не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Проте представник позивача не зазначив обставин, які б унеможливили звернення позивача до суду у визначений строк. У зв`язку з викладеним, суд немає підстав вважати, що запровадження правового режиму воєнного стану є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо аргументів представника позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду у зв`язку з перебуванням позивача у стані тимчасової непрацездатності, суд зазначає таке.

Суд встановив, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 16.09. по 25.09.2024. Така обставина визнається сторонами.

Суд зазначає, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні мало місце значно пізніше після прийняття оскарженого наказу, і відповідно відсутні підстави вважати, що така обставина перешкоджала позивача звернутись до суду у межах визначеного строку.

Оцінивши в сукупності зазначені обставини, суд висновує, що такі не перешкоджали позивачу звернутись з позовом у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 за № 470 (по особовому складу цивільного захисту) Про усунення від виконання обов`язків ОСОБА_1 у межах визначеного строку.

Отже, суд визнає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду у межах позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 за № 470 (по особовому складу цивільного захисту) Про усунення від виконання обов`язків ОСОБА_1 , а тому позов у цій частині необхідно залишити без розгляду.

Щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16 вересня 2024 року за № 712 (по особовому складу цивільного захисту) Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині накладення на полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, дисциплінарного стягнення у виді догани, суд висновує таке.

Сторони у справі визнають, що позивач ознайомлений та отримав копію згаданого наказу 27.09.2024. Отже місячний строк звернення до суду з позовом сплив 28.10.2024. Звернувшись з позовом до суду позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду.

Оцінюючи поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовому цій частині, суд враховує таке.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. встановленим законом.

Гарантоване статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права.

Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Європейський суд з прав людини зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", №35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини розмежував формалізм та надмірний формалізм. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами вимог процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У постанові від 05.12.2018 Велика Палата Верховного Суду у справі №11-989/18 зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до Конвенції про захист передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Суд з таких підстав кваліфікує пропуск строку звернення до суду у згаданій частині позовних вимог як незначний пропуск такого строку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16 вересня 2024 за № 712 (по особовому складу цивільного захисту) Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині накладення на полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, дисциплінарного стягнення у виді догани. У зв`язку з цим строк звернення до суду у згаданій частині позовних вимог необхідно поновити.

Щодо строку звернення до суду з позовною вимогою виплатити позивачу належне йому грошове забезпечення за час незаконного усунення від виконання обов`язків за посадою з 04 липня по 16 вересня 2024 року, суд зазначає, що у наказі Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 року за № 470 (по особовому складу цивільного захисту) Про усунення від виконання обов`язків ОСОБА_1 не зазначено про припинення виплати позивачу грошового забезпечення на час усунення від виконання обов`язків. Крім цього, представник відповідача у клопотанні не обґрунтувала підстави для залишення позову без розгляду саме у цій частині.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в :

клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 липня 2024 року за № 470 (по особовому складу цивільного захисту) Про усунення від виконання обов`язків ОСОБА_1 в частині усунення від виконання обов`язків за посадою полковника служби начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на строк, необхідний для проведення службового розслідування та прийняття відповідного рішення залишити без розгляду.

Заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити частково.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду у частині позовних вимог.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16 вересня 2024 року за № 712 (по особовому складу цивільного захисту) Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині накладення на полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 начальника 2 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, дисциплінарного стягнення у виді догани та зобов`язання відповідача виплатити позивачу належне йому грошове забезпечення за час незаконного усунення від виконання обов`язків за посадою з 04 липня по 16 вересня 2024 року.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду та заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду в іншій частині відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 19 березня 2025 року.

Суддя А.Г. Гулик