Справа № 560/9927/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9927/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

18 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" звернулося до суду з позовом до Хмельницької митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA400040/2024/000009/2 від 09.04.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000238 від 09.04.2024.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Згідно Контракту №VIT-RS-2023.7, 27.12.2023 року та Додатку № 1 (Специфікації) від 27.12.2023 року, позивачем (ТОВ «Вітагро Партнер») придбано у Sino-Agri Leading Biosciences Co.,Ltd., (China) (Продавець), товар (засоби захисту рослин): Засіб захисту рослин: Бентазон, 480 г/л, РК (Торгова назва Тезан), пакування 20 Л пластикова каністра, загальна кількість 50400,00 л., вартість 1л - 5,40 USD/l, загальна вартість USD 272160,00. Умови поставки CIF Гданськ (Польща).

Товар відправлено продавцем згідно коносаменту № СHN0865325 від 10.02.2024.

Товар застраховано продавцем згідно полісу PYIE00004041 від 10.01.2024, до порту Гданськ. Для розмитнення товару в Україні продавцем також було надано сертифікат аналізів, пакувальний лист, сертифікат походження товару, експортну декларацію на товар, що у своїй сукупності свідчать про те, що товар було поставлено на умовах CIF Гданськ. Витрати були включенні до вартості товару та не підлягають підтвердженню, оскільки сплачені продавцем та включенні до вартості товару.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларант до Хмельницької митниці подав електронну митну декларацію №24UA66U0 від 08.04.2024, в якій визначив митну вартість товару, що імпортується, за основним методом, за ціною контракту купівлі-продажу №VIT-RS-2023.7 від 27.12.2023.

До електронної митної декларації №24UA66U0 від 08.04.2024 декларант надав також:

- пакувальний лист б/н 10.02.2024;

- рахунок-фактура (інвойс) № SHAGO2POL20240116-2 від 10.02.2024;

- коносамент (Bill of lading) № CHN0865325 від 10.02.2024;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) 091 від 03.04.2024;

- сертифікат аналізів товару б/н від 10.02.2024;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 24С3100А6635/00094 від 05.03.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 240104/001185226 від 04.01.2024;

- договір транспортного експедирування (з експедитором) № 0947-Т/21 від 26.01.2021;

- довідка, що підтверджує вартість послуг експедитора № 3111 від 03.04.2024;

- рахунок на експедиторські послуги № 035530 від 03.04.2024;

- договір транспортного експедирування (з перевізником) № 26/02/24-ТЕ-ВП від 26.02.2024;

- рахунок на послуги з перевезення № 358 від 05.04.2024;

- документ, що підтверджує транспортні витрати (довідка) № б/н від 05.04.2024;

- зовнішньоекономічний договір №VIT-RS-2023.7 від 27.12.2023 та Специфікації № 1 від 27.12.2023;

- додаткова угода № 1 від 19.01.2024 та Додаток №1 від 19.01.2024 до Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024;

- договір про надання послуг митного брокера № 152 від 17.01.2024;

- дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів та агрохімікатів) 13652 серія А 08533 від 22.01.2021;

- копія митної декларації країни відправника № 00528898 від 10.02.2024;

- страховий поліс № PYIE00004041 від 10.02.2024.

Однак, 09.04.2024 митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості № UA400040/2024/000009/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2024/000238.

Позивач, відповідно до ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України здійснив декларування товару під забезпечення митних платежів за митною декларацією № 24UА32U5 від 09.04.2024 р., відповідно до якої позивач сплатив 745579,15 грн митних платежів (ПДВ 20%), з яких 31758,79 грн сплачено на суму відкоригованої відповідачем митної вартості.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначено, що подані згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості. Зазначене, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 МК України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.4 та 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями ч.5 ст.54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

З наведених норм слідує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Поряд з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає правовій позиції, яка неодноразово викладалась Верховним Судом у його постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та ін.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав всі документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які містили числові показники ціни товарів.

При цьому, колегія суддів також не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Так, як достеменно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, додатковою угодою № 1 від 19.01.2024 до Контракту купівлі-продажу № VIT-RS-2023.7 від 27.12.2023, сторонами було змінено вартість товару у зв`язку із збільшенням вартості фрахту без зміни умов поставки СІF- Gdansk, Польща.

Згідно Специфікації № 1 в редакції від 19.01.2024, згідно Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024, вартість товару складає: Засіб захисту рослин: Бентазон, 480 г/л, РК (Торгова назва Тезан), пакування 20 Л пластикова каністра, загальна кількість 50400,00 л, 5,48 USD/l, загальна вартість USD 276192,00.

На виконання умов контракту купівлі-продажу № VIT-RS-2023.7 від 27.12.2023 та додаткової угоди № 1 від 19.01.2024, позивачем здійснена оплата згідно платіжного документу № 240104/001185226 на суму 268 289,76 USD.

Згідно п. 3.1. Контракту (з урахуванням змін Додаткової угоди № 1 від 19.01.2024) залишок вартості товару покупець оплачує повністю або частинами, протягом 180 календарних днів з дати телекс релізу.

Перелічені вище документи надавалися додатково позивачем відповідачу для митного оформлення за митною декларацією, та усували розбіжності наданих до митного оформлення документах.

Поряд з цим, відповідач неповно дослідив надані позивачем документи та зробив висновок, що подані декларантом документи не містять належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість, розраховану з застосуванням методу за ціною договору, неможливо, відповідно до ч.2 ст.58 МК України.

Колегія суддів не погоджується з позицією апелянта про не підтвердження позивачем заявленої митної вартості товару на підставі застосування методу "за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються", та вважає визначення відповідачем вартості товару на підставі МД №24UA66U0 від 08.04.2024 таким, що суперечить фактичним обставинам та чинному законодавству.

Позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано відповідачу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України, та не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Так, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну CIF, (COST, INSURANCE AND FREIGHT) на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

За умовами поставки CIF (Інкотермс 2010) продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Згідно з базисними умовами поставки CIF продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи пошкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF саме на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Отже, у разі поставки товару на умовах CIF витрати, пов`язані з доставкою товару та його страхуванням, здійснюються продавцем і, відповідно, закладаються ним у контрактну ціну товару. Відповідно, фактурна (контрактна) вартість товару повністю співпадає з митною вартістю, інші складові митної вартості, зокрема, витрати на страхування та транспортування товару до місця поставки, відсутні як такі.

Як засвідчується матеріалами справи, до митного оформлення товару надавався документ, який підтверджує те, що продавцем було здійснено страхування товару, відповідно до умов поставки CIF.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові по справі 826/8799/16 від 20.02.2018 зазначив, що можна визнати належним доводом наявності у поданих документах розбіжностей посилання митниці на те, що специфікація на товар датована 28.08.2015, а інвойс, за яким здійснювалася поставка товару - 25.08.2015, оскільки зазначені обставини не впливають безпосередньо на числове обчислення задекларованої ціни товару, а відображають господарські правовідносини між позивачем та його контрагентом за відповідним контрактом.

Щодо послуг транспортного експедирування та перевезення, то судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції, який дійшов наступних висновків.

Експедирування вантажу, який був предметом митного оформлення, здійснювалося ТОВ «Глобал Оушен Лінк» згідно договору № 0947-Т/21 «Про надання транспортно - експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів» від 26.01.2021. Вартість послуг підтверджується рахунком № 035530 від 03.04.2024 та довідкою № 3111 від 03.04.2024, які враховані позивачем при розрахунку митної вартості товару, що пред`являвся до митного оформлення.

Перевезення вантажу здійснювалося ТОВ «ЗЕНІТ ТРАНССЕРВІС» згідно договору №26/02/24-ТЕ-ВП «Транспортного експедирування» від 26.02.2024. Згідно заявки на перевезення № 01/04/24-ВП-04 від 01.04.2024, вартість послуг складає 3850 Євро, що розраховується на дату завантаження. Згідно рахунку № 358 від 05.04.2024 вартість послуг з експедирування та перевезення за кордоном та по території України складає 162718,00 грн (3850 Євро х 42,26 грн. (курс на 03.04.2024).

Згідно рахунку ТОВ «ЗЕНІТ ТРАНССЕРВІС» № 358 від 05.04.2024, експедитором надавалися наступні послуги:

1) послуги по міжнародному перевезенню за кордоном по маршруту Gdansk (PL) - Дяково (UA) 111299,00 грн;

2) послуги по міжнародному перевезенню по території України по маршруту Дякове - Івашківці 43283,00 грн;

3) транспортно-експедиторські послуги по міжнародному перевезенню вантажів по маршруту Gdansk (PL) Дяково (UA) 3390,00 грн та ПДВ (20%) 678 грн, що разом складає 4068,00 грн;

4) транспортно-експедиторські послуги по міжнародному перевезенню вантажів по території України по маршруту Дякове - Івашківці 3390,00 грн та ПДВ (20%) 678 грн, що разом складає 4068,00 грн.

Згідно довідки ТОВ «ЗЕНІТ ТРАНССЕРВІС» від 05.04.2024 вартість послуг повністю, відповідає вартості послуг, що зазначені в рахунку № 358 від 05.04.2024 року.

Відтак, позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано відповідачу документально підтверджені дані про ціну товару, яка вказана в договорі.

Суд першої інстанції підставно відзначив, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Таким чином, виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.

Враховуючи вищезазначене, рішення Хмельницької митниці № UA400040/2024/000009/2 від 09.04.2024 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000238 від 09.04.2024, обґрунтовано визнано протиправними та скасовано судом першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.