Справа № 727/650/25
Суддя: Літвінова О. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/650/25
Провадження № 2-а/727/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Літвінова О.Г.

за участю секретаря: Лещинська А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Слабонога звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що Постановою N? 4983 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210' КУпАП.

Так, згідно даної постанови в процесі розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним та підлягаючи призову на військову службу, оголошення загальної мобілізації не з?явився 14.10.2024 року за попередньо направленою повісткою N?276290 від 04.10.2024р. через засоби поштового зв?язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв?язку із чим своїми діями порушив ч.3 ст.210-1 КУпАП, яка має банкетний характер та відсилає до порушення абз.1 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024p. N?560, відповідно до яких військовозобов?язані громадяни зобов?язані з?явитися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце визначені в повістці.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП, Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об?єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п?ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об?єднань - від однієї тисячі п?ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об?єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

З винесеною Постановою ОСОБА_1 не погоджується та вважає її незаконною, необгрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Згідно оскаржуваної Постанови доведена винуватість ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушенні ч.3 ст.210-1 КУпАП оскільки він не з?явився по повістці для звірки даних N? 276290 від 04.10.2024 року.

Згідно вищезазначеної Постанови дана повістка/поштове повідомлення повернута у зв?язку із відсутністю адресата за місцем проживання/відмовою від отримання поштової кореспонденції.

Відповідно до роздруківки фотокопії поштового конверту, яка зроблена довірителем позивача при оформлені Протоколу ЧРТЦК N?1728 про адміністративне правопорушення від 03.12.2024р., та роздруківки з офіційного сайту Укрпошти дана повістка була направлена в АДРЕСА_1 .

Проте, місце реєстрації/проживання позивача : АДРЕСА_2 , що підтверджується записом місця проживання на стор. 13 Паспорта.

Постановою КМУ N?1147 від 08.10.2024 внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно копії конверту про направлення вищезазначеного поштового відправлення вбачається, що у розділі «адресат» зазначені лише прізвище, ім?я, по батькові мого довірителя і його адреса, та не зазначений номер його телефону, за яким працівник пошти мав би повідомити про надходження листа з позначкою «Повістка ТЦК» .

Як зазначалося вище позивач вчасно оновив свої дані, зокрема, 1 щодо номеру мобільного телефону, який повинен був бути вказаний для належного повідомлення ОСОБА_1 про надходження йому повістки.

Так, дана повістка про виклик військовозобов?язаного на 14.10.2024 р о 11.00 до 6 - го відділу РТЦК та СП для звірки була підписана та направлена 04.10.2024р.

Згідно, оскаржуваної Постанови його притягнено до адміністративної відповідальності за неприбуття до 3 - го відділу РТЦК та СПІ для звірки.

Відповідно до протоколу серії ЧРТЦК N?1728 від 03.12.2024 , розгляд справи відбудеться 12.12.2024 року о 13.15 год., про в цей день справа не розглядалася .

19.12.2024 року представнику позивача, на заяву про ознайомлення з матеріалами справи від 10.12.2024р. надали для ознайомлення матеріали даної адміністративної справи.

Позивач та його представник не отримували повідомлення про час та місце розгляду справи, оскаржувану постанову представник позивача отримала тільки 03.01.2025 р..

Просив Постанову N?4983 за справою про адміністративне правопорушення за ч.

3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від

23.12.2024 року, відносно ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 скасувати та справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 23.12.2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 закрити.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за наявними в позовній заяві матеріалами справи. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи..

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КпАП України закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Як було встановлено судом, Постановою N? 4983 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Так, згідно даної постанови в процесі розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним та підлягаючи призову на військову службу, оголошення загальної мобілізації не з?явився 14.10.2024 року за попередньо направленою повісткою N?276290 від 04.10.2024р. через засоби поштового зв?язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв?язку із чим своїми діями порушив ч.3 ст.210-1 КУпАП, яка має банкетний характер та відсилає до порушення абз.1 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024p. N?560, відповідно до яких військовозобов?язані громадяни зобов?язані з?явитися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце визначені в повістці.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП, Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об?єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п?ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об?єднань - від однієї тисячі п?ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об?єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

З винесеною Постановою ОСОБА_1 не погоджується та вважає її незаконною, необгрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Згідно оскаржуваної Постанови доведена винуватість ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушенні ч.3 ст.210-1 КУпАП оскільки він не з?явився по повістці для звірки даних N? 276290 від 04.10.2024 року.

Згідно вищезазначеної Постанови дана повістка/поштове повідомлення повернута у зв?язку із відсутністю адресата за місцем проживання/відмовою від отримання поштової кореспонденції.

Відповідно до роздруківки фотокопії поштового конверту, яка зроблена довірителем позивача при оформлені Протоколу ЧРТЦК N?1728 про адміністративне правопорушення від 03.12.2024р., та роздруківки з офіційного сайту Укрпошти дана повістка була направлена в АДРЕСА_1 .

Проте, місце реєстрації/проживання позивача : АДРЕСА_2 , що підтверджується записом місця проживання на стор. 13 Паспорта.

Постановою КМУ N?1147 від 08.10.2024 внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно копії конверту про направлення вищезазначеного поштового відправлення вбачається, що у розділі «адресат» зазначені лише прізвище, ім?я, по батькові мого довірителя і його адреса, та не зазначений номер його телефону, за яким працівник пошти мав би повідомити про надходження листа з позначкою «Повістка ТЦК» .

Як зазначалося вище позивач вчасно оновив свої дані, зокрема, 1 щодо номеру мобільного телефону, який повинен був бути вказаний для належного повідомлення ОСОБА_1 про надходження йому повістки.

Так, дана повістка про виклик військовозобов?язаного на 14.10.2024 р о 11.00 до 6 - го відділу РТЦК та СП для звірки була підписана та направлена 04.10.2024р.

Згідно, оскаржуваної Постанови його притягнено до адміністративної відповідальності за неприбуття до 3 - го відділу РТЦК та СПІ для звірки.

Відповідно до протоколу серії ЧРТЦК N?1728 від 03.12.2024 , розгляд справи відбудеться 12.12.2024 року о 13.15 год., проте в цей день справа не розглядалася .

19.12.2024 року представнику позивача, на заяву про ознайомлення з матеріалами справи від 10.12.2024р. надали для ознайомлення матеріали даної адміністративної справи.

Позивач та його представник не отримували повідомлення про час та місце розгляду справи, оскаржувану постанову представник позивача отримала тільки 03.01.2025 р..

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, та відсутність доказів що ОСОБА_1 отримав повістку від 04.10.2024 року про явку до ТЦК 14.10.2024 року матеріали справи не містять позивач вважає що Постанова N?4983 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 23.12.2024 року є протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постановуN?4983 за справою про адміністративне правопорушення за ч.

3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від

23.12.2024 року, відносно ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Літвінова О.Г.