Справа № 308/2973/25
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2973/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Логойди І.В., за участю секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в особі відділення №2 Мукачівського районного управління поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в особі відділення №2 Мукачівського районного управління поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 16.02.2025 приблизно о 18.00 годині, він був зупинений на контрольно-пропускному пункті у селі Нижні Ворота, Мукачівського району Закарпатської області на трасі Київ-Чоп, де надав на вимогу представників поліції водійські права. Після перевірки документів на право керування транспортним засобом працівники поліції його повідомили, що він позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/15695/22 від 24.03.2023 року. Працівниками поліції було доставлено його у відділення поліції № 2 (смт. Воловець, Мукачівського району, Закарпатської області) Мукачівського районного управління поліції та складено відносно нього постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4087854 від 16.02.2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Вказує, що не погоджується з постановою про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4087854 від 16.02.2025 року, вважає її такою, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Пояснює, що дійсно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП на підставі постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/15695/22, проте, дата такої постанови була 12.01.2023 року і відповідно до резолютивної частини постанови суду ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. Він отримав таку постанову, і не оскаржував з тих підстав, оскільки вона містила тільки адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з чим він фактично погодився.

Під час перевірки його посвідчення на право керування транспортним засобом співробітники поліції, які складали у подальшому матеріали повідомили, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень під цим же номером справи міститься ще одна постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, але вже від 24.03.2023 року, якою судом виправлено описки, допущені у постанові судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 308/15695/22, а саме: абзац п`ятий мотивувальної частини перед крапкою доповнено словами: «з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки, згідно з довідкою, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу»; абзац перший резолютивної частини перед крапкою доповнено словами: з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. В описовій частині постанови суду зазначено, що допущена описка була виявлена у ході виконання постанови, у зв`язку з чим начальником відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції було надіслано листа від 10.03.2023 за № 06814/41/15-2023 про виправлення допущеної описки.

Зазначає, про наявність іншої постанови суду від 24.03.2023 року йому відомо не було, йому вона у встановленому законом порядку не вручалася і засобами поштового зв`язку не надсилалася, у судове засідання у справі 24.03.2023 року його судом викликано не було, відповідно він не мав можливість подати свої заперечення чи оскаржити судове рішення у встановленому законом порядку, а тому йому не було відомо про факт позбавлення його судом права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі наведеного, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4087854 від 16.02.2025 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2025 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.03.2025 від представника відповідача ГУНП в Закарпатській області Олексій В.В. до суду надійшов відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дії працівника поліції під час складання постанови відповідали вимогам закону. Позивач порушив вимоги дорожнього знаку п. 2.1. г ПДР України, у зв`язку з чим його було притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Інспектор під час розгляду справи діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Зазначає, що позивачем до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Михалківа Б.С. про зупинення провадження у адміністративній справі №308/2973/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в особі відділення №2 Мукачівського районного управління поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до набрання законної сили судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення № 308/15695/22.

Позивач, його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача подав до суду заяву, згідно з якою просить здійснювати розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою сторін суд розглядає справу на наявними матеріалами.

У зв`язку із розглядом справи без участі сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4087854 від 16.02.2025 року о 18 год. 09 хв. водій ОСОБА_1 в с.Воловець, вул.Карпатська, 92 керував транспортним засобом НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом, а саме: був позбавлений права керування Ужгородським міськрайонним судом терміном п`ять років від 24.03.2023, чим порушив п.2.1.а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся із даним позовом в суд.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

В пункті 1.3. Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9.ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 (справа № 308/15695/22), ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 виправлено описки, допущені у постанові судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 308/15695/22, а саме:

- абзац п`ятий мотивувальної частини перед крапкою доповнено словами: "з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки, згідно з довідкою, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу;

- абзац перший резолютивної частини перед крапкою доповнено словами: з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу».

Дана постанова є невід`ємною частиною постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 № 308/15695/22.

З оскаржуваної постанови вбачається, що підставою її винесення, є саме постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року.

Разом з тим, представником відповідача доказів, які підтверджують факт отримання позивачем копії постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року, суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно статті 10 КУАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Тобто, суб`єктивна сторона, як елемент складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.4 ст.126 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність умислу особи на вчинення такого правопорушення.

Таким чином, визначаючи наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, обов`язковим є встановлення умислу позивача на вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає в керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, останній не був обізнаний про те, що його було позбавлено права керувати транспортними засобами за рішенням суду, відповідачем даний факт не спростовано належними і допустимими доказами.

Таким чином, за відсутності доказів того, що позивач станом на час притягнення його до адміністративної відповідальності 16.02.2025 року був обізнаний про позбавлення його права керувати транспортними засобами, неможливо стверджувати про наявність в його діях умислу як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідач обставин, на які посилається позивач не спростував, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надав, хоча останній мав можливість реалізувати зазначене процесуальне право з метою виконання процесуального обов`язку, покладеного на нього в силу ч. 2 ст.77 КАС України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги наведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4087854 від 16.02.2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відтак, підлягають стягненню з ГУНП в Закарпатській області на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 90, 159, 162, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову інспектора відділення поліції №2 (смт. Воловець) Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Фітас В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4087854 від 16.02.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20400,00 грн., а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Закарпатській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України у Закарпатській області - 88000, м. Ужгород, вул.Ф.Ракоці, 13, код 40108913.

Відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції - 89100, Воловецький район, смт.Воловець, вул.Карпатська, 92.

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда