Справа № 320/46869/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 березня 2025 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі представника позивача Шабаровського Б.В., заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2023 № 6. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 р. - залишено без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 р. залишено без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, якою просять стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вул. Мазепи Івана, будинок 59, офіс 202, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код:41602141) судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 320/46869/23 в Шостому апеляційному адміністративному суді в розмірі 1 566 590 (один мільйон п`ятсот шістдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 40 (сорок) копійок.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, розгляд заяви було призначено у відкритому судовому засіданні.

Разом з тим, відповідачем надано заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких зазначають про не співмірність заявленої суми у розмірі 1 566 590, 40 грн для відшкодування витрат на правничу професійну допомогу, та просять відмовити у задоволенні заяви.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заяви, просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, та відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час розподілу судових витрат, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі, за своїм змістом і правовою природою не є платою за надані послуги у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат - позитивне рішення, досягнення якого, відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, факт наявності договірних відносин між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Василь Кісіль і партнери» підтверджений належними документами, а саме: наявні копії договору про юридичні послуги № 2040-23 від 06.06.2023, договору про юридичні послуги (надання професійної правничої допомоги) № 2040-23-3 від 20.12.2024; рахунку № 3630 від 26.12.2024; платіжної інструкції № 988 від 30.12.2024 про сплату 300 000 грн; платіжної інструкції № 1 від 02.01.2025 про сплату 100 000 грн; акту приймання наданої професійної правничої допомоги від 26.02.2025; рахунку № 3630/2 від 06.02.2025; платіжної інструкції № 109 від 24.02.2025 про сплату 150 000 грн; акту приймання наданої професійної правничої допомоги від 26.02.2025; рахунку № 3630/3 від 27.02.2025; детального опису виконаних робіт (наданих послуг) від 03.03.2025.

Так, відповідно до п. 2.1 Договору про юридичні послуги № 2040-23 від 06.06.2023 (далі - «Договір»), укладеним між Позивачем та АО «ЮФ «Василь Кісіль і Партнери» (далі- «Адвокатське об`єднання», «ВКП»), ВКП надасть Клієнту Послуги щодо Проекту згідно з інструкціями Клієнта, які надаються час від часу та прийняті до виконання ВКП, а Клієнт оплатить Гонорари та відшкодує ВКП витрати.

Визначення понять «Гонорари», «Проект», «Послуги» надані в ст. 1 Договору, а саме:

- «Гонорари» - гонорар, що підлягає сплаті Клієнтом на користь ВКП за Послуги, що надані або будуть надані (п. 1.6 Договору);

- «Проект» - предмет послуг, що мають бути надані, або судова справа, яку має вести ВКП, відповідно до домовленості сторін. Сторони можуть визначити Проект чи Справу у Спеціальних умовах (п. 1.8 Договору);

- «Послуги» - юридичні послуги, що можуть бути необхідними або рекомендованими

Клієнту з питань Проекту та/або згідно з інструкціями Клієнта, прийнятими ВКП, включаючи (без обмеження): (і) консультування Клієнта з будь-яких юридичних питань та надання відповідних меморандумів та юридичних висновків; (іі) підготовка контрактів, договорів, актів, статутів, установчих документів, заяв, позовних заяв, скарг, клопотань та інших документів юридичного характеру; представництво Клієнта в судах, арбітражних судах та інших арбітражних установах, органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами; будь-які інші юридичні послуги, що можуть бути погоджені між ВКП та Клієнтом (п. 1.11 Договору).

Договором про юридичні послуги (надання професійної правничої допомоги) № 2040-23-3 від 20.12.2024 передбачено, що ВКП надасть Клієнту комплекс юридичних послуг (професійну правничу допомогу) з підготовки (складення) процесуальних документів, представництва інтересів Клієнта у Шостому апеляційному адміністративному суді у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 320/46869/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень (п. 3); сума гонорару за надання юридичних послуг (професійної правничої допомоги) з підготовки (складення) процесуальних документів, представництва інтересів Клієнта в Шостому апеляційному адміністративному суді становитиме суму у гривні в розмірі, що становить еквівалент 30 (тридцять) тис. Євро за курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку, не враховуючи ПДВ (п. 4).

Заявник зауважив, що справа № 320/46869/23 є складною, оскільки стосується питання правильного застосування норм валютного законодавства, а саме - ч. 4 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

У межах розгляду справи Позивач мав довести неправомірність податкового повідомлення-рішення, прийнятого податковим органом на підставі неправильного застосування вищезазначеної норми права, а також законність рішення Київського окружного адміністративного суду.

Час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсяг наданих послуг та виконаних робіт ТОВ «Енкі Констракшн» та ВКП, як зазначено вище, погодили фіксований розмір Гонорару, ціна позову у справі № 320/46869/23 становить 13 841 580,79 гривень та відповідає розміру штрафних санкцій, розмір яких є значним, і визначених у податковому повідомленні-рішення, що було скасоване за результатами розгляду справи.

Разом з тим, відповідачем надані заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в яких зазначено, що дана справа не відноситься до категорії справ значної складності, оскільки у своїх аргументах позивач здебільшого посилався лише на практику Верховного Суду України, що була зазначена у рішенні суду першої інстанції. В заяві представник позивача зазначає лише сам факт погодження відповідного розміру витрат на правничу допомогу, ніде не зазначено скільки саме часу було витрачено на відповідні дії. Вважають, що обсяг послуг, що був наданий неспіврозмірний з сумою, що просить стягнути позивач. Крім того, вивчення і юридичний аналіз апеляційних скарг податкових органів, юридичний аналіз судової практики в аналогічних спорах не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, а саме: подання відзивів на апеляційні скарги.

Відповідач зауважує, що взагалі більшість зазначених у рахунках послуг таких як: аналіз стану розгляду справи, юридичний аналіз судової практики, підготовка та подання клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи тощо не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів ч. 9 ст. 139 КАС України.

Проаналізувавши опис послуг, колегія суддів вважає слушними заперечення відповідача, що перелік наданих послуг не потребує значних затрат часу з боку адвоката, також не вимагає у фахівця у галузі права значних зусиль, тому, на переконання колегії суддів, розмір, заявлений позивачем до відшкодування за надання таких послуг, є необгрунтованим та підлягає зменшенню.

При цьому, процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обгрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись, принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що заявник просить відшкодувати витрати на правничу допомогу, здійснені під час апеляційного провадження в Шостому апеляційному суді.

Так, на думку колегії суддів, зміст відзиву на апеляційну скаргу відповідача відповідає скороченому варіанту позовної заяви, зокрема, дублює позовну заяву.

Так, Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 1566590,40 грн за послуги, надані в суді апеляційної інстанції не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи № 320/46869/23 матиме надмірний характер.

Також Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, визначивши їх у розмірі 40 000 грн (сорок тисяч грн) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області.

Повний текст складено 17.03.2025.

Керуючись ст. 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 320/46869/23 у суді апеляційної інстанції.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу із супроводу судової справи № 320/46869/23 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вул. Мазепи Івана, будинок 59, офіс 202, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код: 41602141) судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 320/46869/23 в Шостому апеляційному адміністративному суді в розмірі 40 000 грн (сорок тисяч грн).

В решті заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий О.В. Карпушова

судді О.В. Епель

В.В. Файдюк