Справа № 705/1804/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/1804/24 Суддя (судді) першої інстанції: Орендарчук М.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Уманського районного управління поліції із заявою про вчинення суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І. самоуправства, яке виражається у порушенні правил самовідводу, порушенні норм права, непроведенні судових засідань. Вважає, що його повідомлення про адміністративне правопорушення судді Єщенко О.І. ЄО № 5172 від 19.03.2024 незаконно передано для перевірки дільничним офіцерам поліції та розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Такі дії поліцейських позивач вважає умисними, спрямованими на скорочення строків накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ст. 38 КУпАП. У зв`язку із чим, просив суд визнати дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо порядку розгляду ЄО № 5172 від 19.03.2024 про адміністративне правопорушення судді Єщенко О.І. протиправною бездіяльністю та зобов`язати ГУНП в Черкаській області виконати вимоги і порядок, визначені процесуальним законом, КУпАП про провадження в справах про адміністративні правопорушення за ЄО № 5172 від 19.03.2024.

На підставі розпорядження в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 7 від 08.04.2024, у зв`язку із неможливістю утворити новий склад суду після задоволення відводів, адміністративна справа передана за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року адміністративну справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року скасовано, а справу направлено до Христинівського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 17.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2024 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову по суті без передачі до іншого суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 19.03.2025.

03.03.2025, під № 4598 до суду від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 19.03.2024 звернувся до Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області із письмовою заявою (повідомленням) про вчинення суддею Єщенко О.І. адміністративного правопорушення. У поданій заяві він зазначив, що Маньківський районний суд розпочав слухання по справі № 705/186/24 за його позовом до судді Уманського міськрайонного суду Єщенко О.І. про усунення перешкод в доступі до правосуддя. З цих підстав суддя Єщенко О.І. розпочала повномасштабні самовідводи щодо його справ і передачі їх іншим суддям (справи № 705/4934, 5825, 6621, 6658, 6799, 6844/23 та 705/1157,1160/24). Ці персоналізовані дії мають систематичний характер і негативні наслідки (нанесена психологічна травма заявнику, це свідчить про неповагу до колег і порушення правил самовідводу). Для застосування у прискореному порядку запобіжних заходів на свій захист, він звернувся до в.о. голови Уманського міськрайонного суду про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя, але дії непослідовні, ситуація погіршується, ступінь агресії залишається високим. З метою притягнення судді Уманського міськрайонного суду до відповідальності просив скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 186 КУпАП (самоуправство) та передати відповідним органам для відкриття адміністративного провадження (а.с. 4).

Заява ОСОБА_2 зареєстрована в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» (журналі єдиного обліку) Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області за № 5172, про що 21.03.2024 заявнику видано талон повідомлення (а.с. 3)

Із наданих суду матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_1 убачається, що розгляд заяви позивача 19.03.2024 доручено ОСОБА_3 , який 27.03.2024 склав довідку про припинення розгляду звернення. В довідці серед іншого зазначено, що під час перевірки проведено бесіду із суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., яка від надання пояснень відмовилась, зазначивши, що здійснювала самовідводи у цивільній справі № 705/186/24 згідно вимог чинного законодавства.

Листом № 6806 від 01.04.2024 ОСОБА_1 повідомлено про результати розгляду його звернення від 19.03.2024.

Наведене і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про відповідність дій співробітника правоохоронного органу за результатами розгляду заяви позивача щодо неправомірних дій судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І. Відсутність у матеріалах перевірки ознак кримінального або адміністративного правопорушення, дозволяло відповідачу прийняти рішення про розгляд повідомлення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» без внесення відомостей до ЄРДР та складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, таке повноваження є дискреційним і переконання заявника (позивача) в наявності складу адміністративного правопорушення само по собі не може слугувати автоматичною і самостійною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги. Апелянт вважає, що Уманський міськрайонний суд Черкаської області незаконно передав на розгляд Христинівського районного суду Черкаської області дану справу, при цьому, судді було заявлено відвід, який безпідставно не було задоволено. Тож, апелянт висловлює повторну недовіру судді, який прийняв рішення у справі, а рішення заперечує.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Основні повноваження поліції визначені приписами ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію».

За ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Якщо поліцейського неможливо ідентифікувати за зовнішніми ознаками, він зобов`язаний пред`явити особі документ, що посвідчує його повноваження.

Особливості прийняття, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, визначено Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, що затверджений наказом МВС України № 100 від 08.02.2019 (далі по тексту - Порядок).

Згідно пункту 1 Розділу ІІ Порядку, прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.

Якщо заява (повідомлення) надійшла до органу (підрозділу) поліції під час особистого звернення заявника одночасно з її (його) реєстрацією в ІКС ІПНП або журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО), уповноважена службова особа оформлює та видає заявникові талон-повідомлення ЄО про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (пункт 4 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку, визначено, що заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно ізЗаконом України«Про звернення громадян» абоКодексом України про адміністративні правопорушення.

Керівник головного управління Національної поліції та його територіального (відокремленого) підрозділу поліції або особа, яка виконує його обов`язки, у разі встановлення в отриманій(ому) від уповноваженої службової особи заяві (повідомленні) відомостей, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно повертає її (його) до чергової служби для передавання до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що подана позивачем на дії судді заява не містила відомостей про кримінальне правопорушення, а тому, була передана працівнику Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Розділом 4 Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

За результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням наЗакон України«Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Так, Уманським РУП ГУНП в Черкаській області було розглянуто звернення позивача від 19.03.2024 щодо протиправних дій судді та 01.04.2024 за вихідним № 6806, та надано відповідь, тобто, при вчиненні зазначених дій відповідач діяв у спосіб, визначений чинним законодавством, та у межах наданих повноважень, при цьому, складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 186 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

Повноваженнями на складення протоколів за ст. 186 КУпАП, відповідно до ст. 255 КУпАП, наділені посадові особи органів Національної поліції.

Колегія суддів наголошує на тому, що прийняття поліцейським рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення або ж відмови у цьому, є дискреційними повноваженнями уповноваженого суб`єкта владних повноважень, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відповідність дій співробітника правоохоронного органу за результатами розгляду заяви позивача щодо неправомірних дій судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І.

Слід наголосити на тому, що відсутність у матеріалах перевірки ознак кримінального або адміністративного правопорушення, дозволяло відповідачу прийняти рішення про розгляд повідомлення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» без внесення відомостей до ЄРДР та складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, вказівка заявника про наявність складу адміністративного правопорушення, само по собі не може слугувати автоматичною і самостійною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо встановлення фактів наявності підстав як для складення протоколів, а так само і здійснення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені КУпАП, у свою чергу, адміністративний суд вправі надати оцінку повноті відповіді відповідача на спірне звернення позивача. Так, як вірно вказав суд першої інстанції, у розумінні Закону України «Про звернення громадян», відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, оскільки перевірку звернення позивача було здійснено, за результатами чого не встановлено протиправних дій.

Будь-якого обґрунтування посиланням скаржника на розгляд звернення неповноважною особою, припинення розгляду звернення, недотримання порядку його розгляду відповідачем, апеляційна скарга не містить.

Щодо доводів апелянта про порушення правил підсудності та визначення складу суду, колегія суддів зазначає, що такі доводи не знайшли свого підтвердження, адже постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2024 справу було направлено до Христинівського районного суду Черкаської області для продовження розгляду, за результатами розподілу справи (а.с. 64), справа була передана на розгляд судді Орендарчуку М.П. (протокол від 28.08.2024), при цьому, заява про відвід від 25.10.2024 була розглянута ухвалою від 02.12.2024, при цьому, оскільки у даній справі суддя Орендарчук М.П. рішення або ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі не приймав, підстави для задоволення заяви про його відвід були відсутні. Інші обставини, які б свідчили про його упередженість або заінтересованість у результатах розгляду справи, в заяві не наведено, що вказує на відсутність підстав, передбачених ст. 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь судді Орендарчука М.П. у розгляді адміністративної справи № 705/1804/24.

Щодо доводів апелянта про незаконність передачі справи з Уманського міськрайонного суду Черкаської області до Христинівського районного суду Черкаської області, колегія суддів зазначає, що підставі розпорядження в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 7 від 08.04.2024, у зв`язку із неможливістю утворити новий склад суду після задоволення відводів, адміністративна справа і була передана за підсудністю.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України.

Судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 286, 315, 316 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко