Справа № 300/6690/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/6690/24 пров. № А/857/2463/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

за участю секретаря Кулабухової М.М.,

апелянта ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гоцанюк І.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (ухвалене головуючим суддею Чуприна О.В. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/6690/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання протиправним і скасування розпорядження, зобов`язання поновити на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Селищного голови Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області за №73-К від 07.08.2024 «Про звільнення начальника служби у справах дітей селищної ради ОСОБА_1 »;

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області з 08.07.2024;

стягнути з Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2024 по дату ухвалення рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що у відношенні до неї, котра працювала на посаді начальника служби у справах дітей Солотвинської селищної ради, на переконання позивача, протиправно прийнято розпорядження за №73-К від 07.08.2024 «Про звільнення начальника служби у справах дітей селищної ради ОСОБА_1 » (надалі по тексту також розпорядження за №73-К від 07.08.2024, розпорядження про звільнення, оскаржуване розпорядження, спірне розпорядження).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що доводи ОСОБА_1 про протиправність оскаржуваного розпорядження не відповідають встановленим судом фактичним обставинам, не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються на припущеннях позивача, які належним чином не доведені.

Разом з цим, суд зазначив, що відповідачем належним чином доведено та підтверджено відповідними доказами правомірність розпорядження Селищного голови Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області за №73-К від 07.08.2024 «Про звільнення начальника Служби у справах дітей селищної ради ОСОБА_1 »

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за шо притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Вважає, що відсутня систематичність порушень, оскільки заперечує наявність фактів порушень, зокрема спричинення конфліктів 19.06.2024 та 20.06.2024.

Крім цього покликається на те, що про засідання дисциплінарної комісії її заздалегідь не повідомляли і не було їй надано змоги надати пояснення, оскільки такі не вимагалися селищним головою.

Апелянт в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та надала пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 09.02.2021 призначена на посаду начальника Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради за результатами конкурсу згідно розпорядження від 08.02.2021 за №28, підтвердженням чого є запис №1 у трудовій книжці серії « НОМЕР_1 (а.с.13-14 том І).

Доповідною запискою від 19.06.2024 за вх.№249 (надалі по тексту також доповідна від 19.06.2024 за вх.№249, доповідна), що надійшла на ім`я Селищного голови Солотвинської селищної ради Івано-Франківської області від головного спеціаліста з кадрової роботи ОСОБА_2 (надалі по тексту також ОСОБА_3 ), секретаря селищної ради Василя Мандзюка (надалі по тексту також Мандзюк В.), заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради Юрія Іванишина (надалі по тексту також Іванишин Ю.), начальника загального відділу Мар`яни Мандзюк (надалі по тексту також Мандзюк М.), головного спеціаліста-юриста Ірини Гоцанюк (надалі по тексту також Гоцанюк І.), останнього доведено до відома про «конфлікту ситуацію, яка виникла внаслідок неадекватної поведінки, різких висловлювань та погроз фізичною розправою начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 ». В межах коментованої доповідної висловлено прохання до селищного голови "вжити заходів", наголошено, що «такі дії ОСОБА_1 грубо порушують етику посадової особи місцевого самоврядування та порочать її посаду, є неодноразовими, дискредитує орган, в якому працює. Такі дії створюють конфлікті ситуації, нездорову атмосферу» (а.с.49-50 том ІІІ).

Акт «Про порушення правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування начальником Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради» від 19.06.2024 (надалі по тексту також Акт від 19.06.2024), підписаний ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та затверджений селищним головою 19.06.2024, складений на підставі неналежної поведінки начальника Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Касько Н.Т., яким також констатовано порушення позивачем «Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування», затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 за №158 (надалі по тексту також Правила за №158) (а.с.51-52 том ІІІ).

Акт «Про порушення правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування начальником Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради» від 20.06.2024 (надалі по тексту також Акт від 20.06.2024), підписаний ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , а також головою профспілкової організації Лілією Купчак (надалі по тексту також ОСОБА_9 ), та затвердженого селищним головою 20.06.2024, складений на підставі неналежної поведінки начальника Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради ОСОБА_1 , містить висновок про порушення позивачем Правил за №158, а також статті 37 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2024 за №1700-VІІ (далі Закон №1700-VІІ) (а.с.53-54 том ІІІ).

Протоколом засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Солотвинської селищної ради за №1/2024 від 25.06.2024 (а.с.57-59 том ІІІ) прийнято рішення рекомендувати селищному голові утворити нову тимчасову дисциплінарну комісію для об`єктивного розгляду доповідної та актів неетичної поведінки ОСОБА_1 у зв`язку з повідомленнями про конфлікт інтересів ОСОБА_8 (а.с.55 том ІІІ), ОСОБА_7 (а.с.56 том ІІІ) та ОСОБА_10 , висловленого в межах засідання.

Розпорядженням селищного голови «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно начальника служби у справах дітей ОСОБА_1 » від 27.06.2024 за №119, «за доповідною запискою працівників селищної ради, актів неетичної поведінки відносно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно позивача (а.с.38 том ІІІ).

Надалі, розпорядженням селищного голови «Про створення нової тимчасової дисциплінарної комісії по факту неетичної поведінки начальника служби у справах дітей ОСОБА_1 » від 28.06.2024 за №120, затверджено нову дисциплінарну комісію у складі керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету, голови комісії ОСОБА_11 (надалі по тексту також голова комісії Струк І.Д.), начальника відділу земельних ресурсів та екології, заступника голови комісії Лесюк Любов Володимирівни (надалі по тексту також заступник голови комісії Лесюк Л.В.), начальника Центру надання адміністративних послуг, секретаря комісії Євстратової Оксани Василівни (надалі по тексту також секретар комісії Євстратова О.В.), а також членів комісії: начальника відділу комунальної власності, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства ОСОБА_12 (надалі по тексту також ОСОБА_12 ), голови первинної профспілкової організації працівників селищної ради ОСОБА_13 (надалі по тексту також ОСОБА_13 ), начальника відділу мобілізаційної роботи та пожежної безпеки ОСОБА_14 (надалі по тексту також ОСОБА_14 ) (а.с.39-40 том ІІІ).

Як слідує зі змісту листа Соловинської селищної ради від 04.07.2024 за вих.№381/02-48 (надалі по тексту також лист від 04.07.2024 за вих.№381/02-48), позивача повідомлено про порушення відносно останньої дисциплінарного провадження, а також про засідання дисциплінарної комісії 08.07.2024 о 11:00 год. Окрім цього, висловлено прохання про з`явлення на коментоване засідання та надання письмових пояснень з приводу фактів, викладених у доповідній та Актах від 19.06.2024, від 20.06.2024 (а.с.61 том ІІІ).

Так, Актом про відмову від отримання листа Солотвинської селищної ради від 04.07.2024 за вих.№381/02-48 начальником Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради ОСОБА_1 , складеного 04.07.2024 та підписаного головою комісії ОСОБА_11 та головним спеціалістом загального відділу Тетяною Крицькою (надалі по тексту також Крицька Т.), засвідчено відмову позивача від отримання такого (а.с.62 том ІІІ). Натомість, зазначено про надіслання коментованого листа на електронну пошту служби у справах дітей , у зв`язку з цим долучено знімок екрану персонального комп`ютера/планшета/смартфона («screenshot», «скриншот») із надсиланням на вищезгадану електронну пошту вкладення, ідентифікованого як «381.PDF» (а.с.63 том ІІІ).

В той же час, розпорядженням селищного голови від 03.07.2024 за №71-в «Про надання частини щорічної основної відпустки начальнику Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Касько Н.Т», позивачу, на підставі заяви останньої від 02.07.2024, надано відпустку тривалістю 14 календарних днів з 04.07.2024 по 17.07.2024 (а.с.64 том ІІІ).

Протоколом засідання дисциплінарної комісії по факту порушення дисциплінарного провадження стосовно неетичної поведінки начальника служби у справах дітей ОСОБА_1 за №1 від 08.07.2024 (а.с.65-68 том ІІІ) зафіксовано відсутність позивача на комісії, а також відмову від отримання листа від 04.07.2024 за вих.№381/02-48 попри фактичну присутність 04.07.2024 на робочому місці, підтвердженням чого є протокол наради Солотвинського селищного голови Манолія Піцуряка від 04.07.2024 за №110 (а.с.69 том ІІІ).

За результатами засідання вирішено продовжити строк здійснення дисциплінарного провадження стосовно неетичної поведінки начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 в межах 45 календарних днів до 31.07.2024 та направити подання селищному голові, у зв`язку з перебуванням позивача у відпустці.

Коментоване подання зареєстроване виконкомом Солотвинської селищної ради 08.07.2024 за вх.№264 (а.с.70 том ІІІ).

Розпорядженням селищного голови «Про продовження дисциплінарного провадження стосовно начальника служби у справах дітей ОСОБА_1 » від 09.07.2024 за №61-к вказане продовжено в межах 45 календарних днів до 31.07.2024 (а.с.71 том ІІІ).

Листом Солотвинської селищної ради від 18.07.2024 за вих.№399/02-48 (надалі по тексту також лист від 18.07.2024 за вих.№399/02-48), позивача запрошено з`явитися 24.07.2024 о 11:00 год. на засідання дисциплінарної комісії та надати письмові пояснення з приводу фактів, викладених у доповідній та Актах від 19.06.2024 та від 20.06.2024 (а.с.72-73 том ІІІ).

Актом про відмову від отримання листа Солотвинської селищної ради від 18.07.2024 за вих.№399/02-48 начальником Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Касько Н.Т., складеного 18.07.2024 та підписаного ОСОБА_15 та спеціалістом І категорії загального відділу Світланою Гогільчин (надалі по тексту також ОСОБА_16 ) засвідчено відмову позивача від отримання такого (а.с.74 том ІІІ). Натомість, зазначено про надіслання коментованого листа на електронну пошту Служби у справах дітей , у зв`язку з цим долучено знімок екрану персонального комп`ютера/планшета/смартфона («screenshot», «скриншот») із надсиланням на вищезгадану електронну пошту вкладення, ідентифікованого як "399.PDF" (а.с.75 том ІІІ).

Листами Солотвинської селищної ради, що не ідентифіковані відповідачем 1 за вихідним номером чи датою складення, проте адресованими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (а.с.79 том ІІІ), ОСОБА_16 (а.с.80 том ІІІ), інспектору з військового обліку Солотвинської селищної ради Вінтоняк Мирославі (надалі по тексту також Вінтоняк М.) (а.с.81 том ІІІ), останніх запрошено з`явитися на засідання дисциплінарної комісії, яке відбудеться 24.07.2024 о 11:00 год. Коментовані листи містять підписи адресантів про отримання останніми вищезгаданих повідомлень відповідно.

Протоколом засідання дисциплінарної комісії по факту порушеного дисциплінарного провадження стосовно неетичної поведінки начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 за №2 від 24.07.2024 (а.с.132-143 том ІІІ) зафіксовано наступне:

відсутність ОСОБА_1 на засіданні дисциплінарної комісії 24.07.2024, а також не подання останньою пояснень, будь-яких інших клопотань чи заяв, спростувань обставин викладених у доповідній та Актах від 19.06.2024 та від 20.06.2024 (а.с.139 том ІІІ);

заслухано ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_21 , котрі підтвердили обставини, викладені у доповідній та Актах від 19.06.2024 та від 20.06.2024 (а.с.135-136 том ІІІ);

підтримано пропозицію голови комісії Струк І.Д. про необхідність комісії скласти Акти про відсутність ОСОБА_1 на засіданні комісії та про відмову від надання пояснень (а.с.136 том ІІІ);

підтверджено належне повідомлення позивача про відкрите стосовно неї дисциплінарне провадження та засідання дисциплінарної комісії (а.с.139 том ІІІ);

за наслідком голосування вирішено рекомендувати застосувати до ОСОБА_1 захід дисциплінарного стягнення у формі звільнення (а.с.143 том ІІІ).

До матеріалів справи також долучено Акт про відмову начальника служби у справах дітей ОСОБА_1 бути присутньою під час засідання дисциплінарної комісії по розгляду дисциплінарної справи стосовно неетичної поведінки від 24.07.2024, за змістом якої перед початком проведення комісії позивач повідомила голову комісії ОСОБА_11 , про те, що не буде брати участь у коментованому засіданні (а.с.111-112 том ІІІ).

Також Актом про відмову начальника служби в справах дітей ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження від 24.07.2024 зафіксовано не надання позивачем письмових пояснень щодо обставин справи, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (а.с.113-114 том ІІІ).

Як слідує зі змісту Акту службової перевірки фактів та обставин порушення начальником служби в справах дітей ОСОБА_1 трудової дисципліни та Законів України, розпоряджень селищного голови, посадової інструкції, інших документів від 24.07.2024, дисциплінарною комісією встановлено наявність обставин, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження та підтверджено порушення та неналежне виконання посадових обов`язків позивачем (а.с.115-118 том ІІІ).

Висновком дисциплінарної комісії за результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 від 24.07.2024, котрий згідно штампу Виконкому Солотвинської селищної ради зареєстровано 29.07.2024 за вх.№2319/02-52 (а.с.119-131 том ІІІ), викладено наступні обставини, з`ясовані при розгляді матеріалів та заслуховуванні осіб, котрі подали доповідну записку та склали Акти від 19.06.2024 та від 20.06.2024:

«Начальник служби у справах дітей ОСОБА_1 19.06.2024 у приміщенні селищної ради […] створила конфлікту ситуацію, поводила себе агресивно, розмовляла на підвищених тонах, принижувала колег по роботі, вказуючи на некомпетентність, висловлювала претензії до їхньої роботи в частині візування документів, висловлювала нецензурну лайку ОСОБА_22 секретарю селищної ради, Іванишину Юрію Ярославовичу заступнику селищного голови з питань діяльності виконавчих органів влади, ОСОБА_23 заступнику керуючого справами-начальнику загального відділу, ОСОБА_3 головному спеціалісту з кадрової роботи, та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_24 головному спеціалісту-юристу.

Крім того, 20.06.2024 на нараді у селищного голови було обговорено ситуацію, яка склалась 19.06.2024 та зачитано доповідну. Селищний голова зазначив про необхідність встановлення всіх фактів та у разі підтвердження неетичної поведінки ОСОБА_1 вжити заходів, не виходячи за межі чинного законодавства. Натомість, ОСОБА_1 агресивно відреагувала, нестримано себе поводила, демонструвала зневажливе та неввічливе ставлення до присутніх керівників структурних підрозділів, розмовляла на підвищених тонах».

Враховуючи вищенаведене, дисциплінарною комісією встановлено наявність обставин, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження та підтверджено порушення та неналежне виконання посадових обов`язків позивачем.

Окрім цього, за змістом висновку, станом на дату його формування, до ОСОБА_1 застосовано захід дисциплінарного стягнення догана, відтак дисциплінарною комісією рекомендовано застосувати до позивача захід дисциплінарного стягнення звільнення.

Так, розпорядження Селищного голови Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області «Про звільнення начальника служби у справах дітей селищної ради ОСОБА_1 » від 07.08.2024 за №73-К (а.с.8-10 том І) містить наступні перелік приписів нормативно-правових актів, застосованих як юридична підстава порушення трудової дисципліни та правил етичної поведінки:

статей 7, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 за №2493-ІІІ (надалі по тексту також Закон №2493-ІІІ), зокрема: «дії посадової особи не в межах повноважень та у способи, не передбачені Конституцією і законами України (ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), порушення основних обов`язків посадових осіб місцевого самоврядування: законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; шанобливого ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Підтвердження фактів порушення ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є доповідна працівників селищної ради про неналежну, неетичну поведінку начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 від 19.06.2024 за вх.№249, що виражалася у розмові на підвищеній інтонації, агресивній поведінці та погрозах працівникам під час виконання їх посадових обов`язків. Недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави (ст.8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»). Невиконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.05.2024 за №467/01-20/11 та розпорядження селищного голови від 18.06.2024 за №111 «Про виконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації»;

статей 37, 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2024 за №1700-VІІ (надалі по тексту також Закон №1700-VІІ), а саме: «на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом»;

пункту 3 «Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування», затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 за №158 (надалі по тексту також Правила за №158), зокрема: «порушено п.3 у поведінці допущено використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації, допущено виникнення конфліктів з громадянами, керівниками, колегами»;

пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також КЗпП), з приводу чого викладено: «систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, надає роботодавцю право розірвати трудовий договір за умови, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. До начальника служби в справах дітей ОСОБА_1 застосований захід дисциплінарного стягнення догана, оголошена розпорядженням селищного голови від 27 лютого 2024 року за №19-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», яка діє та не знята до закінчення встановленого річного строку. Крім того, підтвердженням систематичного не виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором є факти порушення трудової дисципліни, що підтверджуються актами про неадекватну поведінку начальника Служби у справах дітей селищної ради від 26.07.2024 (не підготовка на розгляд комісії та виконкому договору патронату над дитиною) та від 02.08.2024 (агресивна поведінка на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в результаті чого комісія була зірвана та не розглянуто питання порядку денного)».

Вважаючи спірне розпорядження відповідача про звільнення таким, що прийняте не на підставі та не в межах чинного законодавства, позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування є Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-III).

Відповідно до ст. 1 Закону №2 493-ІІІ служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2493-ІІІ, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський, селищний, міський голова, серед іншого, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Як згадувалось вище, ОСОБА_1 09.02.2021 призначена на посаду начальника Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради за результатами конкурсу згідно розпорядження від 08.02.2021 за №28, та прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, підтвердженням чого є записи №№1, 3 у трудовій книжці серії «АН» за № НОМЕР_2 (а.с.13-14 том І).

Таким чином, позивач належить до посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 7 Закону №2493-III правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону №2493-ІІІ особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 7 Закону №2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно із ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, що у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 у справі №554/9493/17 (провадження №61-38286св18) роз`яснено, що трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Тобто, застосувати п. 3 ст. 40 КЗпП України можливо для звільнення працівника, який неодноразово, без поважних причин, допускав навмисне невиконання (чи неналежне виконання) покладених на нього трудових функцій та до якого вже були застосовані дисциплінарні чи громадські стягнення.

Також у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №757/14922/17ц зазначено, що для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер.

Водночас, систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягають встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог статей 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення.

ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області саме на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП, а отже підлягає з`ясуванню обставина правомірності дій відповідача щодо звільнення позивача за систематичне невиконання останньою без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до ОСОБА_1 раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Як слідує з розпорядження селищного голови від 27.06.2024 за №119 «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 » (а.с.38 том ІІІ), розгляд дисциплінарного провадження з метою вивчення наявності, ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку ОСОБА_1 розпочатий «за доповідною запискою працівників селищної ради, актів неетичної поведінки відносно ОСОБА_1 ».

В той же час, на переконання суду, досліджуване дисциплінарною комісією порушення позивачем трудової дисципліни мало місце як 19.06.2024, так і 20.06.2024. Зокрема, у першому випадку таке полягало у незгоді ОСОБА_1 з візуванням посадовими особами селищної ради розпорядження селищного голови від 18.06.2024 за №111 «Про виконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації», а у другому стосувалась поведінки позивача під час наради селищного голови 20.06.2024 за наслідком обговорення питання про доповідну від 19.06.2024.

Як встановлено судом з відомостей розпорядження від 07.08.2024 за №73-К, «У зв`язку з ненаданням повної відповіді до Служби у справах дітей Івано-Франківської ОДА на лист №467/01-20/11 від 10.05.2024 щодо захисту прав та інтересів малолітньої дитини, було видано розпорядження селищного голови від 18.06.2024 №111 «Про виконання листа Служби в справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації». У зв`язку з чим візування даного розпорядження посадовими особами селищної ради було сприйнято начальником Служби у справах дітей селищної ради Касько Н.Т. з агресією, що призвело до конфліктної ситуації між нею та посадовими особами селищної ради: ОСОБА_22 секретарем селищної ради, Іванишиним Юрієм Ярославовичем заступником селищного голови з питань діяльності виконавчих органів влади, Мандзюк Мар`яною Михайлівною заступником керуючої справами-начальником загального відділу, ОСОБА_3 головним спеціалістом з кадрової роботи, ОСОБА_24 головним спеціалістом-юристом, що підтверджується документами: доповідною від 19 червня 2024 року за вх.№249 та актами про порушення правил етичної поведінки державних службовці і посадових осіб місцевого самоврядування начальником служби в справах дітей Солотвинської селищної ради від 19.06.2024 і 20.06.2024.

У доповідній від 19 червня 2024 року та актах про порушення правил етичної поведінки державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування начальником служби у справах дітей Солотвинської селищної ради від 19.06.2024 і 20.06.2024 зазначено, що начальник Служби у справах дітей 19.06.2024 у приміщенні селищної ради в кабінеті загального відділу та у кабінеті керуючого справами (секретаря) виконкому створила конфліктну ситуацію, поводила себе агресивно, розмовляла на підвищених тонах, принижувала колег по роботі, вказуючи на некомпетентність, висловлювала претензії до їхньої роботи в частині візування документів, висловлювала нецензурну лайку ОСОБА_22 секретарю селищної ради, Іванишину Юрію Ярославовичу заступнику селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради, ОСОБА_23 заступнику керуючого справами-начальнику загального відділу, ОСОБА_25 головному спеціалісту з кадрової роботи та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_24 головному спеціалісту-юристу».

В межах дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією, утвореною розпорядженням селищного голови «Про створення нової тимчасової дисциплінарної комісії по факту неетичної поведінки начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 » від 28.06.2024 за №120 (а.с.39-40 том ІІІ), встановлено, що мали місце обставини, котрі підтверджують порушення та неналежне виконання посадових обов`язків позивачем.

Зокрема, у висновку дисциплінарної комісії за результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно начальника Служби у справах дітей ОСОБА_1 від 24.07.2024, зареєстрований 29.07.2024 за вх.№2319/02-52 (а.с.119-131 том ІІІ) (надалі по тексту також висновок дисциплінарної комісії від 24.07.2024), викладено наступні обставини, з`ясовані при розгляді матеріалів та заслуховуванні осіб, котрі подали доповідну записку та склали Акти від 19.06.2024 та від 20.06.2024:

«Начальник служби у справах дітей ОСОБА_1 19.06.2024 у приміщенні селищної ради […] створила конфлікту ситуацію, поводила себе агресивно, розмовляла на підвищених тонах, принижувала колег по роботі, вказуючи на некомпетентність, висловлювала претензії до їхньої роботи в частині візування документів, висловлювала нецензурну лайку ОСОБА_22 секретарю селищної ради, ОСОБА_26 заступнику селищного голови з питань діяльності виконавчих органів влади, ОСОБА_23 заступнику керуючого справами-начальнику загального відділу, ОСОБА_3 головному спеціалісту з кадрової роботи, та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_24 головному спеціалісту-юристу.

Крім того, 20.06.2024 на нараді у селищного голови було обговорено ситуацію, яка склалась 19.06.2024 та зачитано доповідну. Селищний голова зазначив про необхідність встановлення всіх фактів та у разі підтвердження неетичної поведінки ОСОБА_1 вжити заходів, не виходячи за межі чинного законодавства. Натомість, ОСОБА_1 агресивно відреагувала, нестримано себе поводила, демонструвала зневажливе та неввічливе ставлення до присутніх керівників структурних підрозділів, розмовляла на підвищених тонах».

Відтак, дисциплінарною комісією Солотвинської селищної ради досліджувалось та надавалась оцінка обставинам, котрі мали місце 19.06.2024 та 20.06.2024 між ОСОБА_1 та посадовими особами селищної ради, а також відповідність вищеописаних дій позивача вимогам, котрі висуваються до посадових осіб місцевого самоврядування.

Як зазначив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що констатуючи порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а й відтак невиконання такого обов`язку посадової особи місцевого самоврядування, як недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави, передбаченого абзацом 8 статті 8 Закону №2493-ІІІ, останнє пов`язується з обставиною «невиконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.05.2024 за №467/01-20/11 та розпорядження селищного голови від 18.06.2024 за №111 «Про виконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації» (а.с.9 том І).

Разом із цим, суд зазначає, що в межах висновку дисциплінарної комісії від 24.07.2024 факту «надання неповної відповіді до Служби в справах дітей Івано-Франківської ОДА стосовно відомостей про дитину, яка перебуває на первинному обліку дітей, позбавлених батьківського піклування, відомості стосовно батьків дитини та інформацію про здійснені заходи Службою у справах дітей Солотвинської селищної ради стосовно повернення дитини в України» надано оцінку як «неналежне виконання [ ОСОБА_1 ] своїх посадових обов`язків», проте матеріали дисциплінарного провадження, долучені до даної адміністративної справи, не містять жодного документального підтвердження, які б давали суду підстави вважати, що дисциплінарною комісією досліджувалося питання того, чи дійсно вищеописані дії ОСОБА_1 свідчать про порушення нею обов`язків посадової особи місцевого самоврядування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання, що ані розпорядження від 07.08.2024 за №73-К, ані матеріали дисциплінарного провадження не містять належних та достатніх доказів того, чи мало місце невиконання ОСОБА_1 такого обов`язку посадової особи місцевого самоврядування, як недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави, передбаченого абзацом 8 статті 8 Закону №2493-ІІІ, що слугував одним із підстав для звільнення позивача із займаної посади за фактом «невиконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.05.2024 за №467/01-20/11 та розпорядження селищного голови від 18.06.2024 за №111 «Про виконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації».

Щодо описаних у спірному розпорядженні дій ОСОБА_1 , що мали прояв у «розмові на підвищеній інтонації», «агресивній поведінці та погрозах працівникам під час виконання їх посадових обов`язків», за наслідком яких констатовано про порушення позивачем вимог статей 7, 8 Закону №2493-ІІІ, статей 37, 38 Закону №1700-VІІ, пункту 3 Правил №158, то суд першої інстанції правильно зазначив таке.

Згідно приписів абзаців 2, 3 статті 7 Закону №2493-ІІІ, посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 8 Закону №2493-ІІІ, до основних обов`язків посадових осіб місцевого самоврядування віднесено: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Так, як викладено у частині 1, 2 ст. 37 Закону №1700-VІІІ, Загальні вимоги до поведінки осіб, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, до котрих, зокрема, віднесено посадових осіб місцевого самоврядування, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх службових чи представницьких повноважень, підстави та порядок притягнення до відповідальності за порушення цих вимог встановлюються цим Законом, який є правовою основою для кодексів чи стандартів професійної етики.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, затверджує загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 38 коментованого Закону, посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, діяльність яких спрямована на служіння народу України і територіальній громаді шляхом забезпечення охорони та сприяння у реалізації прав, свобод і законних інтересів людини і громадянина слід вважати «Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування», затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 за №158.

Зокрема, п. 3 розділу ІІ Правил №158, на котрий здійснено покликання у спірному розпорядженні, включає наступний перелік дій, котрі посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані у своїй поведінці не допускати, а саме: використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації; принизливих коментарів щодо зовнішнього вигляду, одягу, віку, статі, сімейного стану або віросповідання особи; поширення чуток, обговорення особистого або сімейного життя колег, членів їх сімей та інших близьких осіб; впливу приватних, сімейних, суспільних або інших стосунків чи інтересів на його (її) поведінку та прийняття рішень під час виконання своїх посадових обов`язків; прояву будь-якої з форм дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, а також за мовними або іншими ознаками; дій сексуального характеру, виражених словесно (погрози, залякування, непристойні зауваження) або фізично (доторкання, поплескування), що принижують чи ображають осіб, які перебувають у відносинах трудового, службового, матеріального чи іншого підпорядкування.

Співвідношення визначених у п.3 розділу ІІ Правилах №158 проявів поведінки, яких посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані не допускати, а саме використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації, а також обов`язків, встановлених статтею 8 Закону №2493-ІІІ, зокрема шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, до перелічених у розпорядженні від 07.08.2024 за №73-К проявів поведінки ОСОБА_1 , охарактеризованих як «створення конфліктної ситуації», «агресивного поводження», «розмові на підвищених тонах», «приниженні колег по роботі, вказуючи на некомпетентність», «висловлювання претензій до їхньої роботи в частині візування документів», «нецензурна лайка», «погрози фізичною розправою», з огляду на відсутність законодавчого визначення їх критеріїв, вимагає одностайності у суб`єктивному сприйнятті зазначених дій.

Матеріали дисциплінарного провадження в повній мірі підтверджують прояви некоректної поведінки ОСОБА_1 19.06.2024 та 20.06.2024,а саме ознак порушення трудової дисципліни.

Відтак, підстави вважати, що у цій частині розпорядження Селищного голови Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області за №73-К від 07.08.2024 «Про звільнення начальника служби у справах дітей селищної ради ОСОБА_1 », не відповідає вимогам вмотивованості та обґрунтованості.

Щодо систематичного невиконання без поважних причин обов`язків, як складової підстави для розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбаченої п. 3 ст. 40 КЗпП України, то слід врахувати таке.

Згідно оскаржуваного розпорядження, «до начальника Служби в справах дітей ОСОБА_1 захід дисциплінарного стягнення догана, оголошена розпорядженням селищного голови від 27.02.2024 №19-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», яка діє та не знята до закінчення встановленого річного строку (а.с.8-10 том І).

Згідно ст. 151 КЗпП України, якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року.

Якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

До матеріалів адміністративної справи долучено розпорядження селищного голови Солотвинської селищної ради «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 27.02.2024 за №19-к (а.с.25-26 том ІІІ), акт від 27.02.2024 про відмову ОСОБА_1 отримати копію коментованого розпорядження (а.с.180 том ІІ).

Разом з цим, як встановив суд першої інстанції і не спростовано під час апеляційного розгляду справи, що станом на дату застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення у формі звільнення, догана, оголошена згаданим вище розпорядженням, не діяла чи була знята у передбаченому законом порядку, як і не надано суду інших доказів, що така оскаржувалася у судовому порядку.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження дотримано умову передбачену п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України щодо можливості розірвання трудових відносин з ініціативи роботодавця винятково за умови попереднього застосування до працівника заходів дисциплінарного стягнення, тобто встановлено систематичність порушення трудової дисципліни вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності.

Висновок суду про неправомірність спірного розпорядження в частині підстави, визначеної як порушення вимог ст. 8 Закону №2493-ІІІ, а саме такого обов`язку посадової особи місцевого самоврядування, як недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави за фактом «невиконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.05.2024 за №467/01-20/11 та розпорядження селищного голови від 18.06.2024 за №111 «Про виконання листа Служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації», в той же час, не може слугувати самостійним підґрунтям для скасування спірного розпорядження в цілому, адже є такою, що змістовно не становить складову частину підстави, котра судом визнана обґрунтованою вище по тексту судового рішення.

Щодо доводів апелянта про те, що про засідання дисциплінарної комісії її заздалегідь не повідомляли і їй не було надано змоги надати пояснення, оскільки такі не вимагалися селищним головою, то такі є безпідставними та такими, які спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 300/6690/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 19 березня 2025 року