Справа № 644/9130/24
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 644/9130/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові, в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Представник позивача - адвокат Санін А.О. звернувся до суду з адміністративним

позовом в якому після уточнення вимог просить скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 220-1п від 16 жовтня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. на ОСОБА_1 та закрити провадження у справі. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до довідки №8348, позивач, ОСОБА_1 , з 14.02.2006 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та починаючи з 25.04.2001 року визнаний медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час.

11.10.2024 року приблизно о 22 год. 45 хв., до позивача, який на той час перебував на вул. Миру біля колишнього КП «Парк КТАВ ім. В. Маяковського» підійшли троє невідомих йому осіб у військовій формі та без будь-якого представлення і пояснення причини зупинки, не переконавшись у наявності у ОСОБА_1 військо-облікового документу з оновленими даними, помістили останнього із застосовуванням фізичної сили до транспортного засобу та привезли його до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причину такої доставки йому не повідомили.

Протримавши позивача до ранку 12.10.2024 року, представники ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомили ОСОБА_1 про необхідність пройти медичний огляд (ВЛК) з метою встановлення ступня його придатності для проходження військової служби, однак отримавши відмову від останнього зробити це без належно оформлених документів, зокрема повістки, співробітники відповідача під примусом змусили підписати позивача заяву від 12.10.2024 року, в якій він начебто зазначив, що відмовляється від проходження ВЛК, отримання повістки та проставлення свого підпису про її отримання.

Після чого, оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдатом ОСОБА_3 було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №220-1 від 12.10.2024 року за ст.210-1 КУпАП.

Представник позивача зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, позивачу не було роз`яснено його прав, йому не надавали жодної можливості ознайомитися з його змістом, а його підписи на вказаному протоколі були зроблені під психологічним тиском співробітників РТЦК та СП та за умови, що тільки після його підписання його буде відпущено додому.

Разом з тим, жодної повістки для прибуття до ТЦК та СП для проходження медичного огляду позивач від уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував, що також частково підтверджується тим, що ані номер, ані дата вказаної повістки не були зазначені у заяві від 12.10.2024 року.

В подальшому, за результатами розгляду вищевказаних матеріалів про адміністративне правопорушення, відносно позивача т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , майором ОСОБА_2 , винесено постанову від 16.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Розгляд справи проводився за відсутності позивача.

Позивач та його представник , вважають, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та протиправною. Докази, які були враховані при її винесенні є недопустимими через те, що уповноваженими особами відповідача було порушено законодавчо встановлену процедуру вручення позивачу повістки про проходження медичного огляду, а складання адміністративних матеріалів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення №220-1 від 12.10.2024 року, відбулося із порушенням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 року, оскільки протокол було складено неуповноваженою на те особою.

Зазначене на думку позивача та його представника у своїй сукупності є підставою для скасування даної постанови.

Представником відповідача протягом встановленого судом строку, після отримання ухвали про відкриття провадження, надано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку з відсутністю правових підстав для його задоволення.

Зазначено, що дійсно 12.10.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 , при проведенні заходів з оповіщення військовозобов`язаних про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках правового поля, ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою визначення його ступеню придатності до військової служби та призначенням до складу команди, з подальшим призовом на військову службу під час мобілізації. ОСОБА_1 в присутності свідків: стрільця ОСОБА_4 та інструктора відділення рекрутинга ОСОБА_5 від отримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 11 годину 00 хвилин 12.10.2024 р. відмовився, про що було складено акт від 12.10.2024 р. за вх.№18509. Також ОСОБА_1 власноруч написав заяву про відмову від отримання повістки на ВЛК, та в якій зазначив, що відмовляється від проходження ВЛК. 12.10.2024 року відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №220-1 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 КУпАП.

При складанні адміністративного протоколу були дотримані норми КУпАП та вимоги Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №3 від 01 січня 2024 року.

До протоколу від 12.10.2024 р. №220-1 долучено повістку на ВЛК №104, акт відмови від 12.10.2024 №18509 та заява ОСОБА_1 від 12.10.2024 №18512. Позивач отримав особисто другий примірник протоколу, про що особисто поставив свій підпис.

Відповідно до частини 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 було своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис у протоколі №220-1.

Адміністративний протокол був складений в присутності позивача, із зазначенням дати та часу розгляду справи - 16.10.2024 р. ОСОБА_1 отримав особисто другий примірник протоколу, про що особисто поставив свій підпис, що підтверджує належне повідомлення особи про дату та час розгляду справи.

16.10.2024 року о 15 год. 30 хв. відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Від ОСОБА_1 не надходило клопотань про перенесення розгляду справи. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, з дотриманням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

17.10.2024 р. постанова по справі про адміністративне правопорушення була направлена замовленим листом ОСОБА_1 . Згідно трекінгу Укрпошти позивач отримав особисто лист 29.10.2024 р.

Позивач та його представник, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представником відповідача у відзиві зазначено прохання про розгляд справи за відсутності представника.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 257-263 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки №8348, позивач ОСОБА_1 , з 14.02.2006 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та починаючи з 25.04.2001 року визнаний медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час.

12.10.2024 року, представники ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомили ОСОБА_1 про необхідність пройти медичний огляд (ВЛК) з метою встановлення ступеня його придатності для проходження військової служби, однак отримали відмову від останнього зробити це без належно оформлених документів, зокрема повістки.

Позивач стверджує, що співробітники відповідача змусили його підписати заяву від 12.10.2024 року, із зазначенням, що він відмовляється від проходження ВЛК, отримання повістки та проставлення свого підпису про отримання.

В подальшому оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдатом ОСОБА_3 було складено відносно позивача протокол №220-1 від 12.10.2024 року про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що 12.10.2024 року об 10 год. 30 хв. уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено факт порушення ОСОБА_1 правил військового обліку громадян, що полягала в тому, що останній у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеня його придатності для проходження військової служби, отримання повістки №104 та проставлення свого особистого підпису про отримання повістки, про що складено відповідний акт, через що він порушив абз.3 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що жодної повістки для прибуття до ТЦК та СП для проходження медичного огляду від уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 до 12.10.2024 року та 12.10.2024 року він не отримував. Вказане підтверджується тим, що ані номер, ані дата вказаної повістки не зазначені у заяві від 12.10.2024 року.

Через деякий час позивачу стало відомо, що за результатами розгляду вищевказаних матеріалів про адміністративне правопорушення, відносно нього т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , винесено постанову від 16.10.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до ст.210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають основи мобілізаційної підготовки та мобілізації та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на цей час.

Особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року і до теперішнього часу.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року №2105-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», із змінами відповідно до якого продовжено з 12 серпня 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військоволікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону, постановою Кабінетів Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (п.21 Порядку).

Пунктом 27 Порядку визначено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (п.28 Порядку).

Пунктом 29 Порядку передбачено, що у повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Повістки мають право вручати представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення. Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України (п.п. 31,35 Порядку).

Пунктами 36-39 Порядку визначені місця, де можуть вручатися повістки про виклик, в тому числі у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів.

Відповідно до п.40, 41 Порядку під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідно до п.п.42 45, 47 Порядку розпорядженням голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) за пропозицією відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки утворюються групи оповіщення, визначається їх кількість, чисельний склад таких груп, порядок та забезпечення їх роботи, а також визначаються старші груп оповіщення від структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Керівники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, підприємств, установ, організацій та територіальних органів (підрозділів) поліції на підставі розпорядження голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видають накази про призначення осіб до складу груп оповіщення та забезпечують їх участь у заходах оповіщення.

Для організації роботи груп оповіщення керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не пізніше ніж за день до проведення таких заходів видає наказ, в якому визначаються: старші груп оповіщення із числа представників територіального центру комплектування та соціальної підтримки; маршрути оповіщення (місця, де здійснюватиметься оповіщення, із зазначенням адрес будинків, громадських місць, громадських будинків та споруд, назв вулиць або площі); підприємства, установи, організації, працівники яких підлягають оповіщенню; час та строки проведення оповіщення; порядок залучення керівника установи (організації) або фізичної особи - підприємця, який надає послуги з управління багатоквартирними будинками, голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку до груп оповіщення, де старшими визначений представник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, представників структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, підприємств, установ, організацій, територіальних органів (підрозділів) поліції.

Повістки для оповіщення видаються представнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженому їх вручати, під підпис в журналі реєстрації повісток (додаток 3). Після завершення заходів оповіщення такий представник звітує про кількість виписаних та вручених повісток. Старший групи оповіщення, представник, уповноважений вручати повістки, територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органах СБУ зупиняє (підходить до) громадянина та відрекомендовується, повідомляє про мету зупинки (прибуття) та спілкування. На вимогу громадянина пред`являє свій паспорт громадянина (посвідчення офіцера, військовий квиток, службове посвідчення), службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, а також пропонує громадянину пред`явити його паспорт та військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Якщо особа підлягає оповіщенню відповідно до розпорядження голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування, їй вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі відмови від отримання повістки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 69 Порядку громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Враховуючи обставини справи викладені позивачем у вказаному позові та зважаючи на діючі норми законодавства, можна зробити висновок, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було порушено відносно позивача процедури оповіщення військовозобов`язаних з метою їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) ТЦК та СП, вручення повістки та оформлення відмови від її отримання.

У зв`язку з тим, що повістка не вручалась позивачу під час його знаходження у громадському місці, представник, який уповноважений вручати повістки, не складав акт відмови від отримання повістки, який мав підписуватися не менш як двома членами групи оповіщення та такий не оголошувався ОСОБА_1 .

Жодної фото - та/або відео фіксації протиправних дій позивача зазначених представниками відповідача, як у протоколі, так і у постанові суду не надано. Не надано і наказу про створення та складу групи оповіщення, яка доставила позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності повноважень на складання протоколу, передбачених Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 року, у оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдата ОСОБА_3 .

З аналізу вищевикладеного слідує, що винесена за результатами розгляду даної справи т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.10.2024 року та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу є протиправною, оскільки при її винесенні уповноваженою особою відповідача не враховано, що було порушено законодавчо встановлену процедуру вручення повісток про проходження медичного огляду, оповіщення та доставлення позивача до приміщення відповідача, складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 1 ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимими доказами, що складення протоколу про адміністративне правопорушення № 220-1 від 12.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП відбулося із дотриманням вимог діючого законодавства, зокрема що його складено уповноваженою на це посадовою особою. На час розгляду т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , майором ОСОБА_2 , адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 в нього були відсутні докази, які б у повній мірі підтверджували винуватість позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та як наслідок були відсутні підстави для винесення відносно нього постанови №220-1п від 16.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд враховує, що матеріали справи свідчать про відсутність об`єктивних даних, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, і відповідачем у справі таких доказів не надано. Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази вини позивача. З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач не довів обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке проявилося у недотриманні вимог абзацу 3 частини 1 статі 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», відповідальність за що передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, а отже постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн підлягає скасуванню.

Водночас, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст.210-1 КУпАП підлягає закриттю, з урахуванням приписів п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто, за відсутності доказів вини особи, яка притягається до відповідальності, з врахуванням приписів статті 77 КАС України щодо обов`язку відповідача по доказуванню правомірності свого рішення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (відсутність події і складу адміністративного правопорушення).

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами ч. 1 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішення, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду першої інстанції заявлено одну вимогу немайнового характеру, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття провадження у справі.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду першої інстанції становить 605 грн. 60 коп.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 18.10.2024.

Таким чином, позивачем судовий збір сплачено в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а тому відповідно до положень вищезазначених норм права, сума судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. підлягає поверненню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5-10, 77, а України (ред. з 06.07.2005 до 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 2747-IV від 06.07.2005">242-244, 246, 255, 295 КАС України, ст. ст. 7, 9-10, ст. ст.247, 251, 252, 254, 258, 278, 280 КУпАП, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 220-1п від 16 жовтня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. на ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (ЄДРПОУ 37874947, м. Харків, вул. Бакуліна, 18) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 з Державного бюджету України судовий збір, сплачений в більшому розмірі, ніж встановлено законом за подання позову у справі № 644/9130/24 в сумі 605 грн. 60 коп., зарахований платіжною інструкцією 0.0..1 від 18.10.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.03.2025 року.

Суддя: А. К. Сітало