Справа № 641/9175/24
Суддя: Онупко М. Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/27/2025 Справа №641/9175/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м.Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Робочої М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковника ОСОБА_3 в якому просить: визнати бездіяльність уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі невиконання норм ст.ст. 251, 254, 256, 268, 277-2, 278, 279, 280, 283, ст. 210 в частині «приміток» до ст.ст 210 та 210-1 та інших норм КУПАП, а також «Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом МОУ від 01.01.2024 року № 3, норм Конституції України, а саме ст. 63 КУ та порушення тим самим ст.19 КУ, порушення вимог Закону України "Про адміністративну процедуру", вимог "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 та інших норм нормативно-правових актів України; визнати незаконними дії уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинили порушення вимог законодавства України незаконними; визнати рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі порушення ст.ст. 251, 254, 256, 268, 277-2, 278, 279, 280, 283, ст. 210 в частині «приміток» до ст.ст 210 та 210-1 та інших норм КУПАП, а також «Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом МОУ від 01.01.2024 року № 3, норм Конституції України, а саме ст. 63 КУ та порушення тим самим ст.19 КУ, порушення вимог Закону України "Про адміністративну процедуру", вимог "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 та інших норм нормативно-правових актів України незаконним та необґрунтованим і передчасним; скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 оформлене постановою від 12.12.2024 року №316 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 06.12.2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у четвертому кабінеті йому повідомили, що він порушив законодавство України про мобілізацію. Тобто факт нібито порушення ним законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію було встановлено працівниками вказаного ТЦК та СП саме 06.12.2024 року. За словами співробітниці ТЦК та СП йому потрібно було з?явитися в понеділок 09.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для співбесіди з начальником її відділу та без попередньої реєстрації в є-черзі до ТЦК та СП. Так 09.12.2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 однак до приміщення ТЦК та СП він не зміг потрапити. 10.12.2024 року він скористався послугою попередньої реєстрації в є-черзі на сайті МОУ за номером 93 на 12 годину, тобто він зустрівся з начальником одного з відділів вказаного ТЦК та СП, з яким йому було призначено зустріч ще 09.12.2024 року, пізніше у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 у кабінеті уповноваженої особи цього органу на складання протоколів про адміністративні правопорушення вже був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. В даному випадку наявний факт виявлення правопорушення 06.12.2024 року, а факт складання протоколу зафіксований у самому протоколі - 10.12.2024 року, чим порушено, на його думку, вимоги частини 2 статті 254 КУпАП.

Крім того вказав, що працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав йому можливості викласти пояснення щодо обставин справи у протоколі про адміністративне правопорушення. В порушення вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП вказаний протокол не містить відмітки про його відмову підписати протокол. Позивач вказав, що 10.12.2024 року при складенні протоколу про адміністративне правопорушення у кабінеті уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 йому було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 12.12.2024 року. Однак, йому не було надано роз`яснень з приводу того, як дістатися приміщення, де буде проходити розгляд справи, номер телефону уповноваженої особи, повістки про виклик на вказану дату.

Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності складався в його присутності 10.12.2024 року, а розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за його відсутності та був призначений та відбувся о 10 годині 00 хвилин 12.12.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є меншим строком ніж три дні після сповіщення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Позивач пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2024 року № 314 про притягнення його до адміністративної відповідальності має недоліки процесуального характеру, а саме: протокол не підписаний посадовою особою зазначеного органу, яка його складала; у протоколі не вказана дата отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його другого примірника; не зазначені пояснення або зауваження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо змісту протоколу в графі «пояснення зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; до протоколу не додано доказів щодо нібито скоєного позивачем адміністративного правопорушення; протокол ним не підписаний; відсутня відмітка щодо роз`яснення права і обов`язків; копія протоколу від 10.12.2024 року була надана позивачу не під розписку; в протоколі всі незаповнені уповноваженою особою зазначеного органу графи не мають прочерків.

Окрім іншого позивач вказав, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не було додано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

3 вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому він був вимушений звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що він 06.12.2024 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому повідомили про необхідність явки 09.12.2024 року. Так 09.12.2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на прийом не потрапив через велику чергу. 10.12.2024 року він знов з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також пояснив, що при складенні вищевказаного протоколу було допущено порушення з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: повідомлення про розгляд справи менш ніж за 3 дні, не роз`яснення йому прав відповідно до вимог чинного законодавства, не надання можливості надати пояснення при складенні протоколу, не запропоновано проставити підпис про отримання копії протоколу, при відмові від підпису в протоколі зазначені в ньому свідки були відсутні в кабінеті, порушено строк складення протоколу, а саме 24 години з моменту виявлення правопорушення, відсутній підпис особи, яка складала протокол.

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У наданому до суду відзиві на позов зазначив, що 10.12.2024 року о 13 год. 00 хв. по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , під час перевірки відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі ІКС «Обергі»), виявлено факт порушення, ним, в особливий період, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Військовозобов?язаний (рядовий запасу) ОСОБА_5 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час дії особливого періоду, протягом встановленого періоду з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, через центр надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, не уточнив свої облікові данні - адресу проживання та номер мобільного зв?язку, які держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів не може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими джерелами, держателями яких є державні органи, чим в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року N?303/2014) та діє на сьогодні, 17 липня 2024 року о 00-00 год. вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Факт порушення військовозобов?язаним ОСОБА_5 вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підтверджений витягом з ІКС «Оберіг», в якому відображена відповідний запис «звірка даних при особистій явці - 10.12.2024 року», що є неспростовним фактом, що ОСОБА_5 після спливу встановленого часу (16.07.2024 року), у визначений законодавством спосіб (прибуття до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста (за наявності)) - не уточнив свої облікові дані, чим не виконав, встановленим порядком, свій обов?язок щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, що зумовило притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Тобто, своїми діями ОСОБА_5 скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною з статті 210-1 КУпАП.

Так 10.12.2024 року відносно ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , був складений протокол № 314 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинене в особливий період, який настав в Україні з часу оголошення Президентом України часткової мобілізації та діє на сьогодні, в якому зазначені вищевикладені конкретні норми закону, які порушені. При складенні адміністративного протоколу були дотримані норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Протокол складений при особистий присутності позивача, за погодженням визначена дата та час розгляду справи, після отриманих вищезазначених роз`яснень, позивач особисто ознайомився зі змістом протоколу, своїми правами та статтею Конституції України, які зазначені також безпосередньо у протоколі. Позивач після ознайомлення скористався своїм правом, та у присутності свідків відмовився від надання письмових пояснень, підпису протоколу та отримувати другий примірник протоколу. Мотивуючи, що не згоден з сумою мінімального штрафу яка можливо буде застосована до нього та відсутність його письмового пояснення та підпису у протоколі беззаперечно свідчить про відсутність вчинення ним правопорушення.

Крім того вказав, що 12.12.2024 року, у визначену дату та час (які раніше були визначені за погодженням сторін), відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 . Від імені ІНФОРМАЦІЯ_3 справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпА розглянуто начальником Слобідського об?єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником ОСОБА_6 . ОСОБА_1 будучи оповіщений належним чином про дату, місце та час розгляду справи, не з`явився без поважних причин, будь яких заяв, клопотань, заперечень, повідомлень від ОСОБА_5 щодо переносу розгляду адміністративної справи та з інших будь- яких питань - не надходило. Враховуючи, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП без обов?язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням вимог законодавства, нормативно-правових актів, без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог КУпАП, зокрема встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вина та обставини скоєного правопорушення під час дії особливого періоду, в умовах воєнного стану, а саме: військовозобов?язаний (рядовий запасу) ОСОБА_5 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час дії особливого періоду, протягом встановленого періоду з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, через центр надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, не уточнив свої облікові данні - адресу проживання та номер мобільного зв?язку, які держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів не може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими джерелами, держателями яких є державні органи, чим в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року N?303/2014) та діє на сьогодні, 17 липня 2024 року о 00-00 год. вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною з статті 210-1 КУпАП. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності приходить до наступного.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП про адміністративні правопорушення № 316 від 12.12.2024 року, позивача по справі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

У постанові вказано її номер, дату розгляду справи, місце розгляду, посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядає справу, особа, щодо якої розглядається справа, суть і обставини правопорушення, обставини, що обтяжують відповідальність та обставини, що пом`якшують відповідальність, прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.

Відповідно до абз. 4 підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначений Порядком організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Згідно з абз. 3 підп. 10-1 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 19 Порядку № 1497 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, чинним законодавством передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити персональні дані.

При цьому, починаючи з 17.07.2024 не вчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до примітки ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до ст.210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити факт уточнення військовозобов`язаним своїх персональних даних, однак обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Так, судовим розглядом встановлено, що підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало не уточнення ним облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024, а саме станом на 10.12.2024.

При цьому, доказів уточнення до 16.07.2024 включно своїх персональних даних ОСОБА_1 не надано, відсутні будь-які посилання на виконання цього обов`язку позивачем.

Позивачем під час розгляду справи були надані пояснення, відповідно до яких він не уточнив свої облікові дані у зв`язку з тим, що не мав можливості скористатися послугами електронного кабінету військовозобов`язаного через технічну несправність свого телефону та через великі черги до територіального центру комплектування та соціальної підтримки і центрах надання адміністративних послуг.

При цьому зазначив, що його дані щодо місця проживання та номерів зв`язку не змінювалися з 2014 року та були відомі відповідачу, який мав можливість здійснити уточнення таких даних шляхом звернення до відповідних баз даних.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, як військовозобов`язана особа, не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року на виконання абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав на не дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судовим розглядом встановлено, що 10.12.2024 головним спеціалістом командування (юристом) ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 314.

За змістом вказаного протоколу 10.12.2024 року о 13-00 год. по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час перевірки відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виявлено факт порушення ним, 17.07.2024 року о 00 год. 00 хв. в особливий період, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Військовозобов`язаний (рядовий запасу) ОСОБА_5 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, через центр надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, не уточнив свої облікові данні - адресу проживання та номер мобільного зв`язку, які держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими джерелами, держателями яких є державні органи, чим 17.07.2024 року о 00 год. 00 хв., в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року № 303/2014) та діє на сьогодні, порушив вимоги абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 року № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набув чинності 18.05.2024 року що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2023 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 року № 2105-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адреси проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронно пошті) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). чим порушив абзац 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, під час мобілізації громадяни зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, чим скоїв в особливий період, адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Протокол містить запис про роз`яснення змісту ст. 63 Конституції України, прав, та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП. Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год. 12.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Від отримання другого примірника протоколу ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Також у протоколі міститься запис, що після особистого ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 відмовився від надання письмового пояснення та підпису у протоколі.

Щодо відмови від отримання вищезазначеного протоколу позивачем надано пояснення під час розгляду справи, що йому було надано протокол для ознайомлення та підпису, однак не було роз`яснено його права та не надано можливість надати пояснення. У зв`язку з чим він відмовився від проставлення підпису у протоколі та зазначив, що свідки, які зазначені у протоколі були відсутні.

В подальшому 12.12.2024 начальником начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_10 , проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та винесено оскаржувану постанову.

З приводу дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 314 від 10.12.2024, ОСОБА_1 особисто ознайомився з вказаним протоколом, тобто був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та його права, які були зазначені в самому тексті протоколу.

Суд звертає увагу на те, що позивач не заперечує факту ознайомлення зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 314 від 10.12.2024, хоча і відмовився від особистого підпису в ньому.

Отже, вказані доводи позивача не спростовують факт ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу та, відповідно, про дату час та місце розгляду справи саме 12.12.2024 року о 10 год. 00 хв. та про права.

Стосовно посилань позивача на ненадання достатнього часу на підготовку для участі у розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що під час складення протоколу № 314 від 10.12.2024 позивачу були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, серед яких також право заявляти клопотання, з огляду на що позивач не був позбавлений можливості скористатись наданим йому правом заявити клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату або час, у тому числі з причини необхідності захисту його прав адвокатом, проте такі записи в протоколі відсутні, як і відсутні буд-які письмові пояснення позивача щодо суті адміністративного правопорушення.

В ході судового засідання позивач пояснив, що не звертався до відповідача чи інших посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 з клопотаннями щодо відкладення розгляду справи та щодо необхідності отримання правової допомоги під час складення протоколу чи розгляду матеріалу, але вважає, що розгляд справи мав відбутися через не менше ніж три дні з дня складенняґ протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане також не може свідчити про порушення відповідачем вимог статті 272-2 КУпАП, оскільки її приписи встановлюють строк повідомлення про розгляд справи в суді і не поширюються на розгляд справ у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, а статтею 277 цього Кодексу передбачені максимальні строки розгляду справи з дня одержання уповноваженим органом (посадовою особою) протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а не мінімальних.

Суд також вважає необхідним зазначити, що позивач не був позбавлений можливості до закінчення спірного строку (до 16.07.2024 включно) оновити облікові данні, також позивачем не надано доказів того, що ним вживалися заходи щодо будь-якого способу уточнення/оновлення персональних даних і які були безуспішні в силу тих, чи інших причин, в тому числі і через ЦНАП. Таким чином, позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Під час розгляду справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судовим розглядом встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та не встановлено підстав для визнання незаконними дій чи бездіяльності посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 під час складення протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 та скасування оспорюваної постанови.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 316 від 12.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а також відсутні підстави для визнання незаконними дій чи бездіяльності посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 під час складення протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2025 року.

Суддя - М. Ю. Онупко