Справа № 320/14584/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року справа №320/14584/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "МЕТА-ГРУП" до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "МЕТА-ГРУП" (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування ППР від 14.10.2022р. №8133/0709.

Ухвалою суду у справі відкрито спрощене провадження, розгляд призначено без повідомлення сторін.

Представником відповідача до суду подано відзив на позов, в якому він проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У подальшому позивачем подано додаткові пояснення та відповідь на відзив, згідно змісту яких позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача до суду подано заяву про залишення позову без розгляду з підстав порушення позивачем строків звернення до суду із даним позовом.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.

Головним управлінням ДПС у Київській області проведено документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання вимог валютного законодавства позивача за результатами якої складено Акт від 25.08.2022р. №5430/10-36-07-09/33440592, на підставі якого 04.10.2022р. сформовано спірне ППР.

З матеріалів справи слідує, що ППР було направлене на адресу позивача рекомендованим листом та отримане його представником 04.11.2022р.

З урахуванням процесуальних строків позивач оскаржив спірне ППР в адміністративному порядку до ДПС України, що завершилось прийняттям рішення від 28.12.2022р. №17660/6/99-00-06-01-02-06, яким ППР залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Рішення ДПСУ отримано позивачем 25.01.2023р.

Відповідно до абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ''Перехідних положень'' Податкового кодексу України, встановлено, що на період з 18.03.2020р. по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину у зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків давності, встановлених ст. 102 цього Кодексу припиняється.

Також, відповідно до п. 69-9, підрозділу 10 розділу ХХ ''Перехідних положень'' ПК України встановлено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, положення ПК України не передбачають можливість застосування строків, визначених таким Кодексом для цього.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене, початок перебігу строку на оскарження ППР розпочався після отримання від ДПСУ рішення про результати розгляду скарги на ППР від 04.10.2022р. №8133/0790, а саме з 25.01.2023р. та у відповідності до ч. 2 ст. 122 КАС України останньою датою звернення до суду є 25.07.2023р.

Водночас, позивачем позов по даній справі направлено до суду засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення за трек-номером 165 - 06.03.2023р., що вважається датою звернення позивача до суду із позовом про оскарження ППР 14.10.2022р. №8133/0709.

Враховуючи викладене, позивачем додержано визначені ст. 122 КАС України строки на звернення до суду з позовною заявою про оскарження вказаного ППР.

Відтак, суд залишає заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду без задоволення, у зв`язку із необґрунтованістю поданої заяви.

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС у Київській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог валютного законодавства ТОВ "МЕТА-ГРУП" за період з 16.07.2020р. по 12.08.2022р. при здійсненні розрахунків по контракту №08/17 від 19.04.2017р. (дата операції 16.07.2020р.).

За результатами перевірки складено Акт від 25.08.2022р. №5430/10-36-07-09/33440592 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення товариством ч. 3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018р. №2473 -VIII «Про валюту і валютні операції» в частині несвоєчасного надходження валютних коштів по зовнішньоекономічному контракту No08/17 від 19.04.2017р., який укладено з компанією Chongqing Rato Technology Со., Ltd (Китай) на підставі висновків перевірки органом ДПС винесено ППР від 04.10.2022р. за №8133/0709, яким встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018р. №2473 -VIII «Про валюту і валютні операції» застосовано штрафну санкцію у розмірі 31 111,17 грн.;

Вказане ППР отримано представником позивача - 04.11.2022р.

За результатами адміністративного оскарження ДПСУ прийнято рішення від 28.12.2022р. №17660/6/99-00-06-01-02-06, яким спірне ППР залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Щодо проведеної перевірки.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України.

Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Водночас, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (який діяв на момент проведення перевірки позивача) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2" від 9 грудня 2020 року No1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

При вирішенні цього необхідно керуватися правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року №640/16093/21.

Як і виклав свої міркування Верховний Суд у вказаному судовому рішенні, вимоги пункту 52-2 підрозділу 1О розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2" від 9 грудня 2020 року No 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин та в послідуючому продовжено його дію до 30 червня 2023 року.

Таким чином, в період запровадження законодавчим органом мораторію на проведення перевірок, така перевірка була призначена та проведена.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу 11 Закону України від 17 вересня 2020 року No909-IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний б1оджет України на 2020 рік" на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19_, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову No89 від 3 листопада 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки" якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року N°568-IX);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 No89 визнана протиправною та скасована рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 26.01.2022, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2022 (справа №640/18314/21).

Суди зазначили, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо відновлення проведення податкових перевірок або скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу (ст. 2 ПК України).

Таким чином вбачається, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України та вказана норма в частині обмежень на проведення перевірок, була чинною під час призначення та проведення перевірки.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах Верховного Суду у справі від 22 лютого 2022 (справа №420/12859/21), від 17 травня 2022 справа № 520/592/21), від 15 квітня 2022 (справа № 160/5267/21), від 27 квітня 2022 (справа № 140/1846/21) від 6 липня 2022 (справа № 360/1182/21).

Таким чином, зі змісту наведеного слідує, що проведена перевірка стосовно позивача відбулась усупереч законодавчій забороні.

Щодо висновків Акту перевірки та спірного ППР.

Так на сторінці 4 Акту перевірки ГУ ДПС у Київській області зазначило: «з метою виконання умов контракту ТОВ «МЕТА-ГРУП» здійснило на рахунок нерезидента компанії Chongqing Rato Technology Со., Ltd (Китай) попередню оплату 16.07.2020 року в сумі 20 000,00 дол. США (еквівалентні 542 380,00 грн.).

Граничні терміни отримання товару становить 365 днів - 15.07.2021 року.

Товар (генератори торгової марки RATO) отримано 03.08.2021 року згідно митної декларації UА 100230/2021/322791 від нерезидента компанії Chongqing Rato Technology Со., Ltd (Китай) на загальну суму 63186,00 дол. СТТТА (еквівалент 1696190,26 грн.)».

На думку перевіряючого дана обставина стала підставою для нарахування пені за порушення термінів розрахунків у відповідності до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473 -VIII «Про валюту і валютні операції» у розмірі 31 111,17 гривень (детальний розрахунок Додаток 4 до Акту перевірки).

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Правовідносини з питань дотримання вимог валютного законодавства врегульовані Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року №2473-VIII (далі Закон - №2473-VIII), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим, постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №5 (далі - Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних, строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №7 (далі - Інструкція).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями імпорту товарів.

Згідно з положенням частини 3 статті 3 Закону №2473-8, y разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Відповідно до пункту 21 Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції).

Згідно із підпунктом 1 пункту 9 Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог).

Так, податковий орган зазначає, що на порушення ч. 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року N 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», пункту 21 розділу 11 Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, ТОВ «МЕТА ГРУП» здійснило на рахунок нерезидента компанії Chongqing Rato Technology Со., Ltd (Китай) попередню оплату 16.07.2020 року в сумі 20 000,00 дол. США (еквівалентні 542 380,00 грн.).

Граничні терміни отримання товару становить 365 днів -15.07.2021 року.

Товар (генератори торгової марки RATO) отримано 03.08.2021 року згідно митної декларації UA 100230/2021/322791 від нерезидента компанії Chongqing Rato Technology Со., Ltd (Китай), що призвело до прострочки граничного терміну отримання товару 19 днів та застосовано пеню у розмірі 31 117,17 грн.

Водночас, відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії: відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;· цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №21l, з урахуванням змін внесених постановами від 16 березня 2020 року № 215, від 25 березня 2020 року №239, від 22 квітня 2020 року № 291,від 04 травня 2020 року № 343, установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року № 392 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі-регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року No211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території зі значним поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020року №641, з урахуванням змін внесених постановами від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 11 листопада 2020 року № 11 ОО, від 09 грудня 2020 року № 1236, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі СОVІD- 19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-·19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20 травня 2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі), з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Тобто, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення пункту 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Водночас, Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві від 16.01.2020 № 466-ІХ, в редакції від 01.01.2021, підпункт 14.1.162 ПК України викладено в наступній редакції: 14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 54.3.3. п. 54.3. статті 54 ПК України, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, ПК України визначено, що пеня у сфері зовнішньоекономічної діяльності є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Таким чином, пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України з 01.01.2021 є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1. ст. 14 ПК України та відповідно нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечить положенням абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу ХХ Перехідні положення ПК України.

Наведене вказує на незаконність нарахування позивачу пені спірним ППР, у зв`язку із чим таке рішення судом визнається протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03.03.2023р. №193.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТА-ГРУП" (місцезнаходження: 08141, Київська область, Бучанський район, с. Святопетрівське, вул. Зоряна, 22; ) до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області (місцезнаходження: 03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а; 7) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України у Київській області (місцезнаходження: 03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а; 7) від 14.10.2022р. №8133/0709.

3. Стягнути з до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області (місцезнаходження: 03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а; 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТА-ГРУП" (місцезнаходження: 08141, Київська область, Бучанський район, с. Святопетрівське, вул. Зоряна, 22; ) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.