Справа № 280/8466/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/8466/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2024, (суддя суду першої інстанції Калашник Ю.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/8466/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

10.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

1) визнати протиправним та скасувати: рішення відповідача 1 від 12.04.2024; рішення відповідача 2 від 22.05.2024; рішення відповідача 3 від 06.08.2024, якими позивачу відмовлено у призначенні пенсії;

2) зобов`язати відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком період роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 : з 07.03.1984 по 03.01.1995; періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 : з 20.11.1995 по 16.12.1995; з 12.09.1996 по 09.10.1996, та період отримання допомоги по безробіттю з 26.04.2007 - 19.04.2008;

3) зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути заяву від 05.04.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Вказану заяву було передано на розгляд ГУ ПФУ в Закарпатській області, яке рішенням від 12.04.2024 №30 відмовило позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Надалі, позивач повторно зверталась за призначенням пенсії, проте рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 22.05.2024 № 30 та рішенням ГУПФУ в Кіровоградській області від 06.08.2024 № 30 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з аналогічних підстав. З прийнятими відповідачами рішеннями про відмову у призначенні пенсії позивач не погоджується, через що вважає їх протиправним, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 05.11.2024 задовольнив позов ОСОБА_1 частково. Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12.04.2024 №30 про відмову у призначенні пенсії. Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.05.2024 № 30 про відмову у призначенні пенсії. Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.08.2024 №30 про відмову у призначенні пенсії. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 07.03.1984 по 03.01.1995, з 20.11.1995 по 16.12.1995, з 12.09.1996 до 10.11.1996 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.04.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. В іншій частині позовних вимог, - відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління в Закарпатській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обгрнутована тим, що позивач 05.04.2024 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком до територіального органу Пенсійного фонду України. За принципом екстериторіальності вказана заява позивачки від 05.04.2024 розглянута ГУ ПФУ в Закарпатській області. Рішенням №30 від 12.04.2024 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж роботи становить 23 років 05 місяців 06 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. В результаті розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу позивачки не зараховано: період роботи в колгоспі з 07.03.1984 по 03.01.1995 згідно архівної довідки від 09.08.2022 №06-07/М-820, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані дні, а в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 записи про періоди роботи не відповідають вимогам чинного законодавства; період роботи з 20.11.1995 по 16.12.1995, згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки наявне виправлення в даті зарахування, що є порушенням Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 №58; період роботи з 12.09.1996 до 10.11.1996, згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки відсутній запис про звільнення, що є порушенням Кодексу законів про працю України та Інструкції. Щодо наявної в матеріалах справи Архівної довідки від 01.04.2024 № 05-07/м-895 виданої Державним архівом Запорізької області, зазначає, що у довідці зазначена ОСОБА_2 (рос. мовою), отже по батькові вказано не повністю.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.04.2024 позивач звернулась до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Закарпатській області та рішенням від 12.04.2024 №30 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що вік заявника 61 рік 10 міс. 26 дн., стаж заявника становить 23 років 05 місяців 06 днів. До страхового стажу позивачки не зараховано: період роботи в колгоспі з 07.03.1984 по 03.01.1995 згідно архівної довідки від 09.08.2022 №06-07/М-820, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані дні, а в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 записи про періоди роботи не відповідають вимогам чинного законодавства; період роботи з 20.11.1995 по 16.12.1995, оскільки наявне виправлення в даті про зарахування, період роботи з 12.09.1996 до 10.11.1996, оскільки відсутній запис про звільнення (а.с.33).

14.05.2024 позивач повторно звернулась із заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності зазначену заяву розглянуло ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та винесено рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.05.2024 №30. У рішенні зазначено, що вік заявниці 62 роки. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 29 років. Стаж особи для права на пенсію становить 23 роки 4 місяці 25 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального стажу не враховано періоди роботи: період роботи у колгоспі з 07.03.1984 по 03.01.1995 згідно довідки №06-07/М-820, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані дні; період роботи у колгоспі за 1994 рік, відповідно до довідки №05-07/М-895 від 01.04.2024, оскільки зазначено не повне по-батькові; період з 20.11.1995 по 16.12.1995, виправлення в даті про прийняття на роботу; період з 12.09.1996, відсутній запис про звільнення (а.с.32).

29.07.2024 позивачка втретє звернулась із заявою про призначення пенсії, та рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 06.08.2024 №30 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком. У рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 22 р. 05 міс. 20 дн. За результатом розгляду документів, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки (серії НОМЕР_2 ): з 20.11.1995 по 16.12.1995 - в даті прийняття на роботу міститься виправлення, номера наказів та дати видачі наказів про прийняття та звільнення з роботи ідентичні; з 12.09.1996 оскільки відсутній запис про звільнення з роботи: з 26.04.2007 по 19.04.2008 - період отримання допомоги по безробіттю, оскільки назву організації дописано, дата про припинення виплати допомоги містить виправлення, не завірене належним чином. Не зараховано періоди трудової діяльності з 07.03.1984 по 03.01.1995 в колгоспі ім. Ілліча згідно довідки від 09.08.2022 №06-07/М-820, оскільки стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року, підтверджується інформацією про трудову участь в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в ньому. Для зарахування до страхового стажу періодів роботи в колгоспі необхідно надати довідки про встановлений мінімум вихододнів в господарствах та вироблену кількість вихододнів. видану за місцем роботи на підставі первинних документів (із зазначенням реорганізації). Не зараховано період трудової діяльності в колгоспі ім. Ілліча за 1994 рік згідно довідки від 01.04.2024 № 05-07/М-895, оскільки по батькові заявниці вказано не повністю. Право на призначення пенсії згідно ст. 26 Закону, з урахуванням наявних документів, заявниця матиме після досягнення 63-річного віку, з 10.05.2025 (а.с.30).

Вважаючи рішення відповідачів про відмову у призначенні пенсії за віком протиправними, позивач звернувся до суду із вимогами про їх скасування та зобов`язання відповідача 1 зарахувати до страхового стажу спірні періоди.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 22.05.2024 №30, та ГУ ПФУ в Кіровоградській області, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 06.08.2024 №30 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 , діяли всупереч вимог вказаних вище норм законодавства, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат, у зв`язку з чим такі рішення суб`єктів владних повноважень є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058), яким визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

У відповідності до пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що за результатом розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії керівником органу, що призначає пенсію приймається відповідне рішення.

Як встановлено судом, позивач тричі зверталась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком та отримав рішення про відмову у такому призначенні ГУ ПФУ в Закарпатській області від 12.04.2024 №30, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 22.05.2024 №30, ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 06.08.2024 №30, з огляду на відсутність достатнього страхового стажу.

Так, зазначеними головними управліннями ПФУ до страхового стажу роботи позивача не зараховано період роботи:

з 07.03.1984 по 03.01.1995 в колгоспі згідно архівної довідки від 09.08.2022 №06-07/М-820, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані дні;

з 20.11.1995 по 16.12.1995, оскільки наявне виправлення в даті про зарахування;

з 12.09.1996 до 10.11.1996, оскільки відсутній запис про звільнення;

з 26.04.2007 по 19.04.2008 період отримання допомоги по безробіттю, оскільки назву організації дописано, дата про припинення виплати допомоги містить виправлення, не завірене належним чином.

Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788 (далі - Закон №1788) гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно положень статті 2 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Щодо не зарахування відповідачами період роботи позивача в колгоспі ім. Ілліча з 07.03.1984 по 03.01.1995 згідно архівної довідки від 09.08.2022 №06-07/М-820, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані дні.

Суд зазначає, що стаж роботи позивача у колгоспі підтверджений документально записами (№ № 1-2) в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 10.03.1984, які не вимагають надання додаткових документів (а.с.11-13).

Суд зауважує, що у трудовій книжці міститься інформація про прийнятий колгоспом річний мінімум та фактично відпрацьовані позивачем дні, що у повній мірі надає можливість органам Пенсійного фонду провести обчислення та зарахування зазначеного періоду до страхового стажу позивача.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами на підтвердження його страхового (трудового) стажу.

Разом з цим, суд зауважує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 21.06.2019 у справі №727/384/17 та від 10.12.2020 у справі №195/840/17 зазначав, що відсутність додаткових відомостей, а саме уточнюючої довідки про встановлений мінімум трудоднів та кількість відпрацьованих вихододнів (трудоднів) не може бути підставою для не зарахування даного періоду в страховий стаж позивача.

Щодо посилання відповідачів в оскаржуваних рішеннях на те, що у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 записи про періоди роботи не відповідають вимогам чинного законодавства суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Суд зазначає, що не завірення належним чином вихододнів у трудовій книжці не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудових книжок. Відповідачем не взято до уваги, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у ній. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення трудових книжках.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 (справа №677/277/17), від 17.07.2018 (справа №220/989/17), від 19.12.2019 (справа №307/541/17).

Таким чином, відповідачі безпідставно не зарахували позивачці до страхового стажу періоду її роботи з 07.03.1984 по 03.01.1995 в колгоспі ім. Ілліча відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.03.1984.

Щодо не зарахування відповідачами періодів роботи позивача з 20.11.1995 по 16.12.1995, оскільки наявне виправлення в даті про зарахування та з 12.09.1996 до 10.11.1996, оскільки відсутній запис про звільнення та періоду отримання допомоги по безробіттю з 26.04.2007 по 19.04.2008, оскільки назву організації дописано, дата про припинення виплати допомоги містить виправлення, не завірене належним чином.

Водночас, відповідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 19.11.1979, позивач у період з 20.11.1995 по 16.12.1995 працювала на посаді соціального робітника у відділу соцдопомоги на дому, тимчасово (записи № № 6-7), на посаді соціального робітника тимчасово з 12.12.09.1996 по 09.10.1996 (запис №13) та з 26.04.2007 по 19.04.2008 отримувала допомогу по безробіттю у Токмацькому міськрайонному центру зайнятості (записи № 24-25).

Щодо посилань відповідачів на те, що записи у трудовій книжці наявні виправлення суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 20.11.1995 по 16.12.1995, з 12.09.1996 до 10.11.1996 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 19.11.1979 мають бути зараховані до страхового стажу, оскільки недостовірності або інших ознак юридичної неточності якої не встановлено, а тому трудову книжку позивача, слід розглядати як належний та допустимий доказ у справі.

Водночас, судом встановлено, що період отримання позивачем допомоги по безробіттю з 26.04.2007 по 19.04.2008 зараховано до страхового стажу позивача під час розгляду ГУ ПФУ в Закарпатській області заяви про призначення пенсії від 05.04.2024, що підтверджується розрахунком стажу позивача форми РС-право, сформованого органом Пенсійного фонду України (а.с.34).

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача період отримання нею допомоги по безробіттю задоволенню не підлягають, оскільки зазначений період все зарахований відповідачем 1.

Отже, відповідачами допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ГУ ПФУ в Закарпатській області, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 12.04.2024 № 30, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 22.05.2024 №30, та ГУ ПФУ в Кіровоградській області, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 06.08.2024 №30 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 , діяли всупереч вимог вказаних вище норм законодавства, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат, у зв`язку з чим такі рішення суб`єктів владних повноважень є протиправними та підлягають скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду, в межах доводів скарги відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2024 в адміністративній справі № 280/8466/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай