Справа № 280/8783/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/8783/24
Суддя І інстанції Сіпака А.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №123 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців з 31.12.2023, згідно з яким реєстрації платником єдиного податку позивача була анульована;

зобов`язати відповідача зареєструвати позивача в реєстрі платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців з 31.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначає, про протиправність оскарженого рішення, оскільки відсутні підстави для виключення позивача з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців з 31.12.2023. Крім того вказує, що такі обставини, як дотримання умов застосування спрощеної системи оподаткування для фізичної особи-підприємця не може охоплюватися предметом камеральної перевірки, оскільки таке рішення може бути прийнято лише за наслідками документальної перевірки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року позовні вимоги було задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що виходячи із змісту абз. 1, 2 п. 299.11 ст. 299 ПК України, якщо для платника єдиного податку четвертої групи передбачається саме проведення виїзної документальної перевірки, то для платників єдиного податку першої третьої групи йдеться лише про проведення перевірки, без конкретизації її виду. Тому посилання позивача на практику Верховного Суду є безпідставними, оскільки вона стосується анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи, а не першої третьої. В ході здійсненого аналізу податкової декларації платника єдиного податку за результатом фінансово-господарської діяльності протягом 2023 року за № від 08.02.2024 року позивачем задекларовано обсяг доходу в сумі 3 519 016,00 грн. Отже, позивач у 2023 році не застосував особливості оподаткування 5 календарних місяців (серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), тому граничний обсяг доходу за 2023 рік для 3 групи складає 3 257 875,00 грн. Згідно наданої податкової декларації платника єдиного податку за звітний (податковий) період 2023рік від 08.02.2024 року вх. № , загальна сума доходу склала 3 519 016,00 грн., що перевищує обсяг доходу, визначений для таких платників підпунктом 91.4.3 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України. Сума перевищення склала 261 141,00 грн. Отже, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, як фізична особа підприємець 18.07.2000 року № державної реєстрації 0012967, взято на облік в Олександрівській ДПІ (Шевченківський район м. Запоріжжя) Головного управління ДПС у Запорізькій області як фізичну особу підприємця 18.07.2000 року № взяття на облік 0020828, основний вид діяльності: Вантажний автомобільний транспорт (49.41).

Позивач з 18.07.2000 року зареєстрований як фізична особа підприємець і перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області та з 01.01.2016 року по 15.01.2023 року використовував спрощену систему оподаткування на 3 групі зі ставкою 5%. З 16.01.2023 року по 31.07.2023 року платник перебував на спрощеній системі оподаткування по третій групі зі ставкою 2%, які використовують особливості оподаткування, з 01.08.2023 року по 31.12.2023 року платника автоматично було повернуто на 3 групу зі ставкою 5%.

12.04.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за І квартал 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 436500 грн.

25.10.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 9 місяців 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 1756550 грн.

08.02.2024 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи 2023 рік. Обсяг доходу за звітний період становить 3519016 грн.

Відповідно до даних заключної виписки за період 01.01.2023 по 31.12.2023 загальна сума операцій позивача за 2023 рік склала 7594041 грн.

02.04.2024 року на підставі пп.19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, підпункту 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1. ст. 76 розділу ІІ Податкового кодексу України ГУ ДПС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку позивача, щодо дотримання умов застосування спрощеної системи оподаткування для фізичної особи підприємця. За результатами перевірки складено акт від 02.04.2024 року № 3579/08-01-024-09/ НОМЕР_1 .

Камеральною перевіркою встановлено порушення абзацу 3 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, а саме: платником податків не було здійснено перехід на сплату інших податків і зборів з 01.10.2024, у зв`язку з порушенням однієї з умов застосування спрощеної системи оподаткування для платників єдиного податку третьої групи, а саме у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи з першого числі місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення, відповідно до абзацу 3 а. 299.10 та абзацу 3 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

Відповідно до пункту статті 299.10 статті 299 ПКУ ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців з 31.12.2023 від 02.04.2024 року №123.

Рішення та Акт направлено платнику засобами поштового зв`язку 02.04.2024 в порядку визначеному статтею 42 ПК України, поштове відправлено повернуто на адресу ГУ ДПС у Запорізькій області з відміткою пошти «закінчення терміну зберігання».

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем вказаного рішення позивач звернувся до суду із цим позовом про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно, з порушенням процедури анулювання статусу платника єдиного податку, виключив позивача з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб- підприємців.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Приписами підпункту 3 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що до третьої групи платників єдиного податку належать: фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; електронні резиденти (е-резиденти), які зареєструвалися як фізичні особи - підприємці, здійснюють господарську діяльність з надання послуг, виробництва та/або продажу товарів виключно на користь нерезидентів України, за умови що протягом календарного року вони відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб - громадян або резидентів України;

не отримують доходи з джерелом походження з України, крім пасивних доходів;

обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку встановлений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 3 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Водночас, положеннями абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Підставою для прийняття оскарженого рішення слугували висновки контролюючого органу щодо перевищення платником протягом календарного року встановленого обсягу доходу платника єдиного податку третьої групи абз. 3 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України обсяг доходу платника єдиного податку третьої групи не повинен перевищувати 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що становить 7818900,00 гривень.

У акті №14513-04-36-24-13/ від 28.03.2024 року контролюючий орган при обрахунку доходу платника єдиного податку другої групи в 2023 році посилається на підпункт 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та розраховує, що граничний обсяг доходу позивача не повинен перевищувати 2793900,00 гривень.

Згідно з підпунктом 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу.

Норма, викладена в підпункті 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, внесена Законом України від 30.06.2023 року №3219-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (далі - Закон №3219-IX), який набрав чинності з 01.08.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.01.2016 року по 15.01.2023 року використовував спрощену систему оподаткування на 3 групі зі ставкою 5%. З 16.01.2023 року по 31.07.2023 року платник перебував на спрощеній системі оподаткування по третій групі зі ставкою 2%, які використовують особливості оподаткування, з 01.08.2023 року по 31.12.2023 року платника автоматично було повернуто на 3 групу зі ставкою 5%.

Отриманий дохід позивача за 2023 рік склав 7 594 041 гривень.

Згідно пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення», який набрав законної сили 01 серпня 2023 року, визначав особливості переходу суб`єктів господарювання, які використовували особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу, на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування, передбачених пунктом 9 цього підрозділу, з 01 серпня 2023 року.

Пунктом 9-1.4, в редакції Закону № 3219-ІХ від 30.06.2023 року визначено сферу правовідносин та коло платників податку, на які поширюється даний пункт, та прямо передбачено особливості справляння єдиного податку платниками, які до 1 серпня 2023 року використовували особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу, здійснюється з урахуванням таких особливостей, і до вказаного періоду не перейшли самостійно на іншу систему оподаткування.

Підпункт 9-1.4.3, який є складовою частиною пункту, поширюється лише на правовідносини, коло яких визначено вказаним пунктом, та на суб`єктів, які станом на 1 серпня 2023 року продовжували перебувати у статусі платників єдиного податку III групи із ставкою податку 2%.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що станом на 01 серпня 2023 року, позивач не використовував особливостей оподаткування у вигляді оподаткування доходу єдиним податком розміром 2% та перевищення обсягу доходу.

Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до набрання чинності підпунктом 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України граничний обсяг доходу за 2023 рік позивача (7 594 041 грн.) перебував в межах, визначених підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (7 818 900,00 грн). Як наслідок, у позивача не виникло обов`язку згідно з абзацом 1 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України перейти на сплату інших податків і зборів, тощо.

При цьому відповідач не вказує про порушення позивачем податкового законодавства після набрання чинності Законом №3219-IX, зокрема, доповнення підрозділу 8 розділу XX Податкового кодексу України підпунктом 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1.

Згідно з пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Оскаржене рішення прийняте на підставі акта камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, вказав на те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 06.05.2020 у справі ; 812/1137/16

При цьому колегія суддів зауважу, що такі висновки Верховного Суду стосуються саме процедури прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, а саме за наслідком проведеної документальної перевірки, безвідносно до якої групи відноситься платник єдиного податку, як на тому акцентує увагу апелянт.

Виходячи з викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно, з порушенням процедури анулювання статусу платника єдиного податку, за відсутності доказів наявності у позивача підстав, за яких він не може бути платником єдиного податку фізичних осіб-підприємців виключив позивача з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців з 31.12.2023 ОСОБА_1 від 02.04.2024 року №123 а також зобов`язання відповідача відновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 з 31.12.2023 як платника єдиного податку та включити його до реєстру платників єдиного податку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 18 березня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова