Справа № 440/569/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 березня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/569/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши у письмовому порядку матеріали справи за адміністративним позовом за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису та рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 007 від 18.12.2024 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін,

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 017 від 18.12.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/569/25, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , за його заявою.

24.02.2025 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява щодо звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд цієї адміністративної справи як судом пешої інстанції.

Підставами для подання даної заяви третьою особою є наступні: що у Полтавському окружному адміністративному суді перебувають на розгляді справи за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування приписів та рішень, які винесені органом Держпродспоживслужби у зв`язку із порушенням порядку фрмування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифу на послугу з постачання теплової енергії для побутових споживачів) на основі висновків проведених перевірок перевірок за зверненнями побутових споживачів-фізичних осіб.

У заяві ОСОБА_1 наводить відомі йому справи №440/10025/24, 440/14228/24, 440/14717/24, 440/14726/24. Також зазначає, що усі ці справи є типовими та зачіпають інтереси всіх споживачів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Порушення, які були виявлені під час позапланових перевірок, мають системний характер. Кількість таких справ буде лише зростати. У зв`язку з цим виникає об`єктивна необхідність звернення до Верховного Суду для ухвалення зразкового судового рішення.

Мотивом заявника для передання цієї справи для розгляду Верховним Судом, як судом пешої інстанції, - є, на переконання ОСОБА_1 , значний суспільний інтерес, оскільки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" обслуговує понад 160 тисяч споживачів у Полтавській області, і оскаржувані в суді рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про необхідність здійснення ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" перерахунку тарифів на послугу з постачання теплової енергії, які були підвищені під час мораторію в період воєнного стану, формують правову позицію стосовно правомірності застосування тарифу на послугу з постачання теплової енергії для всіх споживачів.

Суд оцінює дану заяву третьої особи, як заяву учасника справи з процесуального питання передачі справи на вирішення Верховного Суду як зразкової справи, відповідно до вимог статті 29, 290 цього Кодексу.

Відповідно до п. 21, 22 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України:

21) типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;

22) зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертої зазначеної статті, у випадку, визначеному пунктом 7 частини першої цієї статті, справа передається до Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Частина друга статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визначає, що у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, вважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, у тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у справах №360/1809/20, № 620/4149/20, № 300/3440/20, № 600/3364/22-а, № 240/19602/22 про те, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Запровадження таких категорій справ як типова та/чи зразкова справи, регламентування порядку їх відкриття та розгляду спрямовані насамперед на те, щоб для значної кількості спорів, які виникають за подібних між собою фактичних передумов, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень чи його територіальні структурні представництва, незгоду з діями чи рішеннями якого позивач мотивує подібними аргументами, суд найвищої судової інстанції, яким є Верховний Суд, як суд першої інстанції, ухвалив зразкове судове рішення із висновками про правильне трактування фактичних обставин справи та розуміння норм матеріального права, застосування яких зумовлене цими обставинами. Надалі рішення Верховного Суду у зразковій справі має орієнтувати суди, у провадженні яких перебувають типові справи, на однаковий підхід до розгляду справ цієї категорії.

Головними критеріями визначення справи типової та необхідність її розгляду як зразокової є якісний та кількісний критерій.

Критерії справи для розгляду як зразокової:

- кількісний кількість, що визначає доцільність ухвалення зразкового рішення;

- якісний підстави, з яких суд, що надає подання, вважає що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова.

Кількісний критерій:

- справи повинні перебувати в провадженні суду, який звертається з поданням або в провадженні інших судів;

- наявність певної кількості індивідуальних спорів осіб із суб`єктом владних повноважень щодо застосування певних норм матеріального права у той чи інший спосіб;

Якісний критерій:

- специфіка предмету розгляду справ, виходячи із спірних правовідносин;

- можливість вирішення зразкової справи по суті позовних вимог;

- суперечливість норм матеріального права або незрозумілість порядку застосування норм матеріального права до спірних правовідносин;

- наявність практики касаційних судів щодо застосування норм права у спірних правовідносинах виключає розгляд справи як зразкової;

- відсутність у справах, які суд вважає подібними значних розбіжностей у фактичних обставинах, які унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення;

- наявність саме аналогічних вимог і підстав позову;

- не повинен збігатись позивач.

Звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд конкретної адміністративної справи як зразкової є правом, а не обов`язком суду, у провадженні якого перебуває певна кількість типових справ.

Інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні відносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Лише наявність усіх вищезазначених ознак типових справ та їх значна кількість є підставою для висновку про доцільність звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд справи як зразкової задля забезпечення передбачуваності та єдності правозастосовчої практики у певній категорії спірних відносин та швидкого розгляду великої кількості однотипних справ.

Позовні вимоги у справах, про які зазначає заявник, стосуються рішень суб`єкта владних повноважень, винесених в межаї його компетенції під час перевірки, яка призначена за індивідуальними зверненнями споживачів.

Позивачем у даній справі є суб`єкт господарювання, який оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень в межах підстав та обставин конкретної перевірки, а заявником є третя особа на стороні відповідача суб`єкта владних повноважень.

Суд констатує, що у даній справі є відсутність неоднакового застосування судами першої та/або апеляційної інстанцій норм матеріального права, відсутність ухвалення судами різних і суперечливих судових рішень у спорах окремої категорії, відстуність сформованої правової позиції Верховного Суду у певній категорії справ, яку не врахували суду, що не є підставами для передання даної справи на розгляд Верховного Суду як зразкової справи.

Посилання на справи, яке міститься у заяві третьої особи, стосується справ, які на даний час перебувають на розгляді Полтавського окружного адміністративного суду. Дані справи територіально віднесені до Полтавської області, а не України вцілому, що встановлено із змісту заяви ОСОБА_1 , оскільки такі справи опосередковано стосуються прав споживачів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Таким чином, доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії типових спорів повинна виводитися передусім через призму завдання Верховного Суду, як найвищого суду у системі судоустрою, забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Головним орієнтиром для застосування механізму ухвалення зразкового рішення є ідентифікація необхідності усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин, та однакового правового регулювання спірних відносин. Тобто має існувати чітко окреслена проблема чи складність у правозастосуванні (зумовлена, приміром, невизначеністю чи суперечливістю законодавчого регулювання певних відносин) на прикладі типових справ, кількість яких у поєднанні з необхідністю узгодження підходів до їх вирішення і визначатиме доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії спорів.

Неоднаковість підходів до вирішення однотипних спорів може виявитися, зокрема, коли складеться певна (суперечлива чи неоднакова) судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, яка власне і засвідчить цю відмінність у правозастосуванні.

Подібну позицію з приводу мети застосування процесуального механізму ухвалення зразкового рішення висловлено в ухвалах Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №420/13452/20, від 14.04.2023 у справі №340/674/23.

При цьому, суд звертає увагу на те, що наявність у провадженні адміністративного суду декількох схожих справ не може однозначно свідчити про необхідність та доцільність звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з таких справ як зразкової, оскільки, за таких обставин, виходячи з положень пункту 22 частини першої статті 4 КАС України, та на підставі частини першої статті 290 КАС України під визначення типових справ підлягала б велика кількість справ, що знаходяться у провадженні адміністративного суду, що не відповідає завданню інституту зразкової справи та не забезпечить єдність судової практики.

Разом з цим, суд звертає увагу третьої особи, що звернення із поданням до Верховного Суду, є правом суду, а не обов`язком. Кодекс адміністративного судочинства України регламентує процедуру визнання справ як типових виключно судом, а не учасником справи, яким є третя особа.

Всупереч наведеному у клопотанні третьої особи про направлення до Верховного Суду подання про розгляд адміністративної справи, як зразкової, відсутні посилання на типові адміністративні справі у провадженні одного або декількох адміністративних судів, в яких складається суперечлива чи неоднакова судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, та зазначення про складність застосування конкретних норм матеріального права.

Заява ОСОБА_1 не містить якісних та кількісних критеріїв необхідності розгляду цієї справи як зразкової Верховним Судом.

З урахуванням викладеного, суд не вважає доводи третьої особи обґрунтованими та не вважає доцільним звертатися до Верховного Суду з поданням про розгляд цієї справи як зразкової.

Відтак підстави звертатися до Верховного Суду з поданням про розгляд цієї адміністративної справи як зразкової відсутні. Подібний праовий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 26.12.2023 у справі №440/17706/23.

Таким чином, у даному конкретному випадку сформульовані третьою особою підстави не зумовлюють доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової, суд залишає заяву про направлення до Верховного Суду подання про розгляд цієї справи, як зразкової, без задоволення.

Керуючись статтями 248, 290 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 24.02.2025 щодо звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд як судом першої інстанції адміністративної справи №440/569/25 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.І. Бевза