Справа № 552/31/25
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/31/25
Провадження № 2-а/552/21/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Безугла А.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 3738015. Позов мотивовано тим, що 27 грудня 2024 року він рухався трасою МОЗ зі сторони Донецької області до м. Ізюм та зупинився на блок-пості м.Ізюм близько 10 год. 50 хв. Попереду в черзі для перевірки перебували шість автомобілів. Простоявши в черзі хвилин 5-10 хв., він відстебнув ремінь безпеки, дістав з заднього сидіння і одягнув куртку та приготував документи для перевірки. До нього підійшла поліцейська і запитала чому він не пристебнутий ременем безпеки, на що позивач пояснив, що ремінь безпеки відстебнув чекаючи перевірки. Потім поліцейська повідомила, що він порушив ПДР, а саме рухався дорогою КХД 620 при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, позивач заперечував вчинення адміністративного правопорушення. Позивач має статус особи з інвалідністю 2 групи. Відповідно до п. 2.3 в ПДР України передбачено «На автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам ...». У постанові серії ЕНА № 3738015 від 27.12.2024р. чітко зазначено місце скоєння правопорушення м.Ізюм, дорога КХД 620, тобто позивачу дозволено в населених пунктах переміщатися на автомобілі не пристібаючись. Просив скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 січня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року залучено як другого відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, клопотань про відкладення не надходило.

Суду надано відзив на позову заяву про не визнання позовних вимог. У відзиві зазначено, що згідно пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Підставою для винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №3738015 від 27.12.2024 року стало те, що 27.12.2024 року позивач, керуючи авто марки Renault Duster н.з. НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, що є порушенням ч. 5 ст. 121 КУпАП. Обов`язок користуватися засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки) в автомобілях, обладнаними такими засобами є безальтернативним та не може звільнити водія від виконання такого у будь-який спосіб чи за наявності різного роду суб' єктивних причин.

Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадової інструкції інспектора і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

На відеозаписах з назвою НОМЕР_2 та DSJ_0000037_000037 вбачається рух транспортного засобу марки Renault Duster н.з. НОМЕР_3 за кермом якого перебуває позивач, який був з непристебнутим паском безпеки. Позивачу було повідомлено, що він керував транспортним засобом і порушив вимоги п. 2.3 в) ПДР, на що останній повідомив, що відстебнув ремень безпеки поки чекав в черзі. Але після цього продовжив рух до працівників поліції. Після перевірки документів та роз`яснення суті допущеного порушення ПДР (02:47 хв. відеозапису) позивач почав прохати про «скидку» для працівника військової адміністрації, яким він є, намагаючись уникнути відповідальності за порушення ПДР. При цьому показав поліцейським своє службове посвідчення, здійснюючи тиск на них, користуючись своїм службовим положенням. На що йому було відмовлено. Просив відмовити в задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, оглянувши відеозаписи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 3738015 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно із змістом постанови, 27.12. 2024 року о 11 год 09 хв. м. Ізюм, дорога КХД 620, водій ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі Рено Дастер днз НОМЕР_4 , при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Складення постанови у справі про адміністративне правопорушення є встановленим законом повноваженням відповідача, яке він зобов`язаний реалізувати у випадку наявності обґрунтованих підстав вважати, що особа вчиняє адміністративне правопорушення.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок дорожнього руху на території України регламентується Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353 та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 ( далі -ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом з порушенням правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

ОСОБА_1 у позовній заяві та в судовому засіданні зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, так як відстебнув ремень безпеки, коли стояв в черзі на блокпосту та в той час його автомобіль не рухався, проте з такими твердженнями суд не може погодитись виходячи з наступного.

У судовому засіданні були оглянуті відеозаписи зі службового портативного відео реєстратора, на яких зафіксовано, що автомобіль під керуванням позивача ОСОБА_1 під`їхав безпосередньо на блокпост та поліцейська зробила позивачу зауваження, що останній не пристебнутий ремнем безпеки.

На даному відеозапису також зафіксовано, що позивач керуючи автомобілем Рено днз НОМЕР_5 , під`їхав до блокпосту, де зупинився та в цей час, а саме під час руху транспортного засобу не був пристебнутий ременем безпеки. Дані обставини підтвердив і сам ОСОБА_1 , пояснюючи працівникам поліції, що він відстебнув ремінь безпеки, коли стояв в черзі автомобілів. Проте відеозаписом зафіксовано безпосередньо рух транспортного засобу, за кермом якого знаходився позивач , який не був пристебнутим ременем безпеки.

Крім того, суд звертає увагу, що під час розгляду адміністративної справи, позивач, спілкуючись з працівником поліції, надав останній для огляду своє посвідчення працівника Військової адміністрації та з`ясовував щодо можливості застосування «скидки» при визначенні розміру штрафу. Ці дії непрямо, але також підтверджують визнання позивачем факту адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено днз НОМЕР_4 та під час руху якого, не був пристебнутим ременем безпеки та підтвердив цей факт працівникам поліції, що свідчить про наявність у діях особи, яка керувала даним транспортним засобом складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5ст. 121 КУпАП.

Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ ( рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Що стосується посилання позивача на п. 2.3. в ПДР, то вказаним пунктом встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Таким чином, позивач не довів, що він як особа з інвалідністю має фізіологічні особливості які унеможливлюють користування ним ременем безпеки.

Суд дійшов до висновку, що 27.12.2024 року на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3738015 від 27 грудня 2024, якою на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.5 ст.121КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , а тому судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ізюмського районного управління поліції УНП в Харківській області, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6

Відповідачі: Ізюмське районне управління поліції ГУНП в Харківській області, місце знаходження Харківська область, м. Ізюм, пров. Георгіївський,4, код 40108599

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження м. Харків, вул.. Шевченка,315а, .

Судове рішення виготовлено 20 березня 2025 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна