Справа № 200/8499/24
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Справа№200/8499/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника Сороку Р.Л. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії, оформлене у виді протоколу № 14 від 14.10.2024 в частині відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу по мобілізації;

зобов`язати комісію повторно розглянути заяву про надання відстрочки від 02.10.2024 та доданих до неї документів із врахуванням обставин встановлених в суді.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з метою оформлення відстрочки від мобілізації в жовтні 2024 року звернувся до відповідача з відповідною заявою, проте в наданні відстрочки відмовлено в зв`язку з необхідністю особистої явки до ТЦК та надання заяви з документами. Заявник наполягає, що має законні підстави для оформлення відстрочки від мобілізації та не повинен підлягати призову, як і особисто з`являтись до ТЦК. На підставі наведеного вважає прийняте рішення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 11 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві зазначив, що у задоволенні звернення відмовлено з таких причинам: заявником не подано документи особисто та не надано доказів, що він зайнятий особистим доглядом, щодо потреби матері у постійному догляді, зауважив, що наданий медичний висновок не є належним документом, що доводить необхідність у постійному догляді, не надано документів на підтвердження відсутності інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за нею догляд; до заяви начебто позивача додано копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , відповідно до якого батько позивача ОСОБА_2 , відомості щодо якого позивачем не надано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 також посилається на те, що не є юридичною особою. В зв`язку з наведеним вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому заперечив доводи відповідача. Зазначив, що в силу положень пунктів 7, 9 частини 1 статті 4 КАС України, відповідачем в адміністративній справі може бути орган державної влади без статусу юридичної особи. Звернув увагу на суб`єктивну трактовку відповідачем законності висновку ЛКК для надання відстрочки з посиланням на законодавство у сфері медико-соціальної експертизи та начебто не особистого звернення позивача. Повідомив, що всі подані документи містять підпис позивача, окрім того при особистому зверненні відповідач відмовився реєструвати заяву та вимагав не передбачені законодавством документи. В зв`язку з наведеним представник позивача підтримує доводи позовної заяви та просить їх задовольнити.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України та період відпустки головуючого у справі, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , засобами поштового зв`язку направив відповідачу заяву від 02.10.2024 з пакетом документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На підтвердження свого права заявником надані такі документи:

оригінал висновку № 108/845/8 від 12.02.2024 про наявність когнітивних порушень у громадянки похилого віку, унаслідок чого вона потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (на ім`я ОСОБА_3 );

нотаріально завірена копія свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 26.05.1972;

оригінал довідки Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради №25 від 15.03.2024 про перебування позивача на обліку на отримання компенсації за здійснення соціальної послуги громадянам похилого віку з когнітивними порушеннями;

копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ;

військово-обліковий документ ОСОБА_1 в електронній формі в роздрукованому форматі (номер в реєстрі Оберіг 02800001);

копія паспорта та РНОКПП матері позивача - ОСОБА_3 .

Протоколом засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, №14 від 14.10.2024 ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з відсутністю особистого подання заяви та документів, що підтверджують право на відстрочку, або копій таких документів, засвідчених в установленому порядку.

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з цією позовною заявою.

Розглядаючи справу, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність у нього статусу юридичної особи, оскільки відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (із змінами, внесеними згідно із Законом № 440-IX від 14.01.2020; в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024).

За вказаних обставин суд не встановив наявності підстав для заміни відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд дійшов таких висновків.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено, відповідно, під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ, в редакції на час виникнення спірних відносин) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 Закону № 3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону № 3543-ХІІ особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Нормами статті 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону № 3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до статті 39 Закону № 3543-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_5 не досяг 60 років, докази виключення позивача з військового обліку в матеріалах справи відсутні.

Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ визначені категорії військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

18.05.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким, зокрема, були внесені зміни до статті 23 Закону № 3543-XII.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII (в редакції на час виникнення спірних відносин) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Частиною 7 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII установлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 56 Порядку № 560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пункту 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Абзацом першим пункту 58 Порядку № 560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) ОСОБИСТО подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Постановою КМ України від 16.08.2024 № 930 Порядок № 560 доповнено пунктом 58-1, який зокрема, містить такі приписи:

Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка). Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.

Згідно з пунктом 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Судом встановлено, що позивач направив до відповідача засобами поштового зв`язку заяву від 02.10.2024, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (здійснення догляду за своєю матір`ю).

За результатом розгляду заяви позивача відмовлено в наданні відстрочки від призову по мобілізації у зв`язку поданням заяви та документів, що підтверджують право на відстрочку або копій таких документів, засвідчених в установленому порядку, не особисто.

Доводи позовної заяви ґрунтуються на твердженні, що положення законодавства не передбачають обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів про надання відстрочки від призову, оскільки обов`язок «особисто подати заяву» не означає «особисто прибути».

Суд не погоджує вказані доводи, оскільки направлення документів поштою не може вважатися особистою подачею відповідної заяви.

Термін «особисто» за правилами сучасної української мови означає: власною особою, сам, персонально, безпосередньо, не через когось.

Пункт 58 Порядку № 560 передбачає норму не про особистий підпис, особисте відправлення тощо, оскільки містить словосполучення «особисто подають».

Тобто, змістом вказаної норми передбачена подача заяви безпосередньо заявником, що можливо лише за умов фізичного прибуття заявника до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.

Вказані вимоги кореспондуються з нормами Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

У силу вимог пункту 9 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, у тому числі: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

У відповідності до абзацу 8 пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, та відповідно вчиняється відповідна відмітка у військовому квитку або запис у посвідченні.

Крім того, судом встановлено, що доданий до поданої позивачем заяви медичний документ не відповідає вимогам , визначеним у додатку 5 до Порядку № 560, де міститься Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно із зазначеним Переліком для отримання відстрочки на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний, зайнятий постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю має подати, зокрема, такі документи:

для особи, яка потребує постійного догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Проте, позивачем до заяви про надання відстрочки доданий «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» від 12.02.2024 форма первинної облікової документації № 080-2/о.

З цього приводу відповідач послався на Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о, затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України 09.03.2021 № 407, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2021 за № 510/36132 (далі - Інструкція № 407).

Згідно із вказаною Інструкцією Висновок призначений для реєстрації когнітивних порушень які виникають при захворюваннях (органічні психічні розлади (F00-F09), розумова відсталість (F70-F79), порушення рухової активності (паралічі), соціальна дезадаптація, інвалідність І групи тощо).

Пунктом 5 Інструкції № 407 вказано, що висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859.

Згідно з пунктом 10 Інструкції № 407 висновок призначений для надання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міської, міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Здійснення позивачем догляду на непрофесійній основі підтверджується і доданою до заяви довідкою УПСЗН Краматорської міської ради від 15.03.2024 № 25 про призначення компенсації за надання соціальних послуг громадянам похилого віку з когнітивними порушеннями.

За вказаних обставин суд зазначає, що поняття постійного догляду, передбачене пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII, не є тотожним поняттям догляду на непрофесійній основі або надання соціальних послуг громадянам похилого віку.

З наведених підстав суд не встановив, що документи, направлені позивачем поштою до відповідача, містили підстави для прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, у справі, що розглядається, встановлена законодавством вимога особисто подати заяву встановленої форми та надати необхідні документи не містить ознак порушення прав чи інтересів позивача, оскільки є формальною процедурою, об`єктивно необхідною для обліку військовозобов`язаних та належного розгляду документів про надання відстрочки від призову.

Позивачем не дотримано умов доданих до заяви документів та процедури особистого подання документів для вирішення питання про надання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що обумовило прийняття рішення про відмову у наданні відстрочки.

Таким чином, станом на час розгляду справи між сторонами відсутній спір щодо наявності чи відсутності у позивача по суті права на відстрочку від призову по мобілізації.

Тому рішення, оформлене протоколом засідання Комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_6 № 14 від 14.10.2024, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 відповідає нормативним вимогам.

При цьому суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутись до відповідача із вказаним питанням з дотриманням встановлених законодавством порядку та форми такого звернення.

Оскільки підстав для скасування вказаного рішення відповідача судом не встановлено, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Через відмову у позові суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов електропостачання та функціонування програмного забезпечення через обставини збройної агресії проти України.

Суддя Г.А. Чекменьов