Справа № 640/7097/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Київ № 640/7097/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3.

від відповідача - Кирилюк Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у місті Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просить суд:

- визнати незаконним і скасувати наказ відповідача № 574 о/с від 04.04.2022;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського у Головному управління Національної поліції у місті Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського Головного управління Національної поліції у м. Києві та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на посаді;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконним звільненням у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. Однак, вважає, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам щодо законності, обґрунтованості та умотивованості, є повністю необґрунтованим, протиправним, незаконним та невмотивованим, був прийнятий відповідачем з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права. Вказує, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, в тому числі Правил етичної поведінки поліцейських, а також Присяги поліцейського, та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2022 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/7097/22, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У подальшому адміністративну справу № 640/7097/22 у відповідності до положень пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-ІХ надіслано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведено автоматизований розподіл адміністративної справи № 640/7097/22, яку передано на розгляд головуючій судді Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 адміністративну справу № 640/7097/22 прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін призначено справу до розгляду.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому наголосив, що звільнення позивача є законним, оскільки, як встановлено в ході службового розслідування, він безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, чим самоусунувся від здійснення службових обов`язків, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану, що є підставою для звільнення.

Протокольною ухвалою від 17.09.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання справи № 640/7097/22 зі справою № 640/11252/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у місті Києві про закриття провадження у справі № 640/7097/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 внесено виправлення до вступної та резолютивної частини ухвали Київького окружного адміністративного суду від 17.09.2024.

У судовому засіданні 10.03.2025 представник позивача підтримав доводи позовної заяви та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 адміністративний позов в частині визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві № 574 о/с від 04.04.2022 залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді поліцейського 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління корпусу оперативно-раптової дії Головного управління Національної поліції у м. Києві старший сержант поліції у Головному управлінні Національної поліції у м. Києві.

Як зазначає позивач у позові з 15.02.2022 по 25.02.2022 він перебував на лікарняному з позитивним тестом на COVID-19. На період тимчасової непрацездатності, позивач знаходився за місцем своєї реєстрації в м. Конотоп Сумської області.

Після початку військової агресії російської федерації проти України, 24.02.2022 позивач отримав виклик від ГУНП терміново з`явитись за місцем проходження служби, а саме до Корпусу оперативно-раптової дії Головного управління Національної поліції у м. Києві для здійснення заходів з відсічі збройній агресії російської федерації.

Однак, позивач не міг виконати цю вимоги, з огляду на оточення міста Конотоп ворогом.

11.03.2022 позивач був взятий на облік до Конотопського РВ ГУНП в Сумській області.

У позові позивач вказує, що з 24.02.2022 по 04.04.2022 він не отримував жодних вказівок від ГУНП щодо подальшого проходження служби.

Після відступу російських військ з-під Конотопу, позивач прибув до ГУНП для проходження служби. Однак не був допущений до приміщень казарми, бази ГУНП без пояснень.

Як вказує позивач, 05.04.2022 безпосередній командир ОСОБА_1 . ОСОБА_2 проінформував позивача, що останнього було звільнено зі служби в поліції 04.04.2022 за результатами проведення службового розслідування.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір суд зазначає про таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-ІІІ «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-ІІІ), відповідно до частини першої статті 1 якого Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі статтею 3 Закону № 580-ІІІ, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону № 580-ІІІ, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18 цього ж Закону № 580-ІІІ, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Зміст Присяги викладений в ст. 64 Закону № 580-ІІІ.

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 64 Закону № 580-ІІІ).

Основні повноваження поліції, визначені в ст. 23 Закону № 580-VIII, згідно до частини першої - поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед визначеного: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення (пункт 4); здійснює охорону об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також бере участь у здійсненні державної охорони (пункт 19); бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості (пункт 24); здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями (пункт 34).

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (ч. 1 ст. 24 Закону № 580-VIII).

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (ч.2 ст. 24 Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ст. 60 Закону №580-VIII).

За ч.ч. 1-3 ст. 62 Закону №580-VIII поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Поліцейський під час виконання покладених на нього обов`язків підпорядковується тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві № 574 о/с від 04.04.2022 позивача було звільнено зі служби в поліції згідно п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду щодо визнання протиправним та скасування спірного наказу та поновлення на службу в поліції.

Крім того, в ході судового розгляду даної справи судом також було встановлено, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 640/11252/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в місті Києві про скасування наказу Головного управління Національної поліції в місті Києві про звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління КОРД ГУ НП в місті Києві від 04.04.2022 № 574 о/с;

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в місті Києві про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління від 21.06.2022 № 472 о/с в частині застосування дисциплінарних стягнень до поліцейського 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління КОРД ГУ НП в місті Києві ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в місті Києві про звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління КОРД ГУ НП в місті Києві від 27.06.2022 № 971 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління КОРД ГУ НП в місті Києві;

- стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 04.04.2022 до дня винесення судом рішення про поновлення на роботі.

При цьому як вже було зазначено судом, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 адміністративний позов в частині визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві № 574 о/с від 04.04.2022 залишено без розгляду з мотивів розгляду цієї позовної вимоги в іншій адміністартивній справі.

Таким чином, основна позовна вимога у цій справі підлягає розгляду у справі № 640/11252/22.

Щодо похідних вимог позивача про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

У справі № 640/11252/22 позивачем окрім наказу № 574 о/с від 04.04.2022 оскаржується також наказ Головного управління Національної поліції в місті Києві від 21.06.2022 № 472 о/с про звільнення ОСОБА_1 із служби в поліції та наказ Головного управління Національної поліції в місті Києві від 27.06.2022 № 971 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського 4-го відділу з проведення спеціальних операцій (штурмовий) управління КОРД ГУ НП в місті Києві, які не є предметом спору у цій справі.

Отже, оскільки вказані накази стосуються обставин подальшого проходження позивачем публічної служби у поліції та мають розглядатись разом із позовною вимогою про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві № 574 о/с від 04.04.2022, суд дійшов висновку, що права позивача підлягають захисту саме в межах справи № 640/11252/22.

Крім того, оскільки вимоги про про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у цій справі є похідними від первинної вимоги, відсутність такої створює підстави для відмови у задоволенні інших позовних вимог як похідних.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

З огляду на те, що судом відмовлено у задоволенні адміністративного позову підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 17 березня 2025 р.