Справа № 642/92/25
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"18" березня 2025 р.
справа №642/92/25
провадження № 2-а/642/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Антонян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Лихачова Романа Борисовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

09.01.2025 через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Лихачов Роман Борисович звернувсь до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення №11/90 від 08.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст 210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та стягнути судовий збір.

В обґрунтування позову адвокат зазначає, що 27.12.2024 офіцером відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 , лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол №03/103 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 не прибув вчасно згідно врученої йому повістки до ІНФОРМАЦІЯ_3 в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

08.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 без присутності позивача складено постанову за справою про адміністративне правопорушення №11/90 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Позивач дізнався після її отримання від представників ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час очікування призначеного розгляду справи про адміністративне правопорушення у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так у протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 08.01.2025 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 08.01.2025 року о 14 год. 00 хв. до 16 год. 55 хв., однак для розгляду справи про адмін. Правопорушення не викликався. Натомість о 16 год. 55 хв. позивачу було лише надано примірник вже складеної постанови без його присутності. Так, вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн.

Підставою для винесення спірної постанови №11/90 став протокол від 27.12.2024 року.

У постанові вказано, що повістка ПАТ «Укрпошта», через Міноборони, Оберіг, начебто приходила у жовтні 2024 року. Натомість Позивач весь місяць перебував за адресою взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) щоденно, без відлучання. Адресу проживання не змінював. Жодних сповіщень у вайбер, смс-повідомлень, дзвінків, візитів листоноші або повідомлення про рекомендований лист не надходило. Таким чином, позивач не міг з`явився по повістці, оскільки про її існування йому не повідомлялося.

Позивач отримав вказану постанову та розписався про її отримання вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення та після складення самої постанови без присутності позивача. Позивач не ухилявся від військового обліку та служби, але посадові особи відповідача зобов`язані були у визначений законом спосіб повідомляти про виклик (жодних повісток із вимогою прийти в будь-який територіальний центр комплектування та соціальної підтримки позивач не отримував).

При винесенні оскаржуваної постанови посилання на факти, які не підтверджуються доказами (зокрема не вказано, суть вчиненого ним правопорушення щодо оновлення облікових даних: щодо зміни ним місця проживання, реєстрації, персональних даних тощо. Оскільки за останні два роки, в тому числі з моменту коли почав діяти новий порядок з 05.01.2023 року його облікові дані не змінювались). Позивач взятий на облік за однією і тією ж адресою з 11.07.2022 року, що підтверджується тимчасовим посвідчення № НОМЕР_1 .

Через "Резерв+" позивач оновив дані 28 червня 2024 року, де також вказано адресу проживання АДРЕСА_1 .

Представник позивача вказує, що спірна постанова є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не містить доказів вчинення ним правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП. Позивач на момент винесення спірної постанови подав документи на відстрочку, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не викликався, жодних повісток не отримував, під час розгляду справи про адмінправопорушення не був присутній. Крім того, позивач не отримував жодних повідомлень про необхідність прибуття за повісткою, в тому числі для уточнення даних.

Всупереч вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», матеріали справи не містять доказів того, що позивачу вручалася повістка для проходження військово-лікарської комісії, чи складався акт про відмову від отримання такої.

У разі відмови від підписання повістки посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки у присутності свідків складається акт про відмову від отримання.

Оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, ст.210-1 КУпАП, адміністративне стягнення накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 13.01.2025 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного, без виклику (повідомлення) сторін.

10.02.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача Антоховою А.С. подано відзив на позовну заяву, відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не уточнив облікові дані, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та не прибув на звірку облікових даних за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Уточненню та звірці підлягали наступні дані: адреса електронної пошти, військове звання, ступінь придатності до військової служби.

Отримати відомості за допомогою засобів Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі в порядку інформаційної взаємодії між реєстрами, не можливо.

Окрім зазначеного, у відповідності до пункту 22 Постанови КМУ № 560 позивач, не маючи військово-облікового документу, повинен був уточнити свої дані в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, де останньому, за результатами уточнення даних, повинен би був бути оформлений військово-обліковий документ.

У зв`язку з необхідністю проведення звірки облікових даних за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згенеровано повістку № 425424, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , належало з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 17 жовтня 2024 року об 11 год. 00 хв.

У зазначені дату та час військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 не прибув.

Про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до абзацу 22 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будьякий інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

З врахуванням положень зазначеної норми кінцевою датою прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 визначено 24 жовтня 2024 року. В порушення зазначених вимог ОСОБА_1 в період з 17 жовтня 2024 року до 24 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибував, про причини неявки не повідомляв.

При цьому громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про необхідність прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для звірки облікових даних.

Так, згідно з пунктом 41 Постанови КМУ № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Поштове відправлення за трекінговим номером 789 АТ «Укрпошта» 17 жовтня 2024 року повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою).

Окрім того відомості щодо необхідності прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки відображені в електронному кабінеті військовозобов`язаного в застосунку Резерв+, що підтверджується копією екрана телефона позивача.

Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів автоматично створено подання щодо розшуку ОСОБА_1 у зв`язку з неприбуттям за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце зазначені в повістці.

27 грудня 2024 року о 14 год. 26 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_7 під час перевірки відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено, що громадянин ОСОБА_1 не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за викликом для звірки даних та автоматично системою переданий в розшук, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення № 03/103 від 27 грудня 2024 року.

08 січня 2025 року винесено постанову, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 грн.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2024 року № 03/103 ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 30 хв. 08 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 , кабінет № 7.

Однак а ні ОСОБА_1 , а ні його представник на розгляд справи в зазначені час та місце не прибули.

Так, до початку розгляду справи було перевірено прибуття осіб за адресою вул. Галицька, б. 40, кабінет № 7. Натомість, після розгляду справи було виявлено, що ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , очікував біля кабінету № 4 та 08 січня 2025 року йому було вручено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Будь-яких додаткових пояснень, клопотань, зауважень від позивача не надходило. При цьому жодних дій, які б перешкоджали військовозобов`язаному взяти участь в розгляді справи посадовими особами вчинено не було. Прибуття позивача на територію територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( АДРЕСА_2 ) за неприбуття у визначене місце (кабінет № 7) не може бути розцінене як належне. При цьому в посадових осіб, які беруть участь в розгляді справи та/або забезпечують його проведення не має обов`язку розшукувати особу на всій території територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться відомості про адресу місця реєстрації (проживання) ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .

Відомості про адресу місця реєстрації (проживання) ОСОБА_1 у встановленому порядку не актуалізовувалися.

ОСОБА_4 був належним чином оповіщений про необхідність прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Окрім того в застосунку Резерв + військовозобов`язаного відображались відомості щодо виявлених порушень правил військового обліку та необхідності звернутися у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації або проживання для уточнення даних. Дата прибуття по повістці встановлена та доведена відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідні підтверджуючі документи долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

В частині тверджень позивача щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації зазначаємо, що об`єктивна сторона правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП, а саме суспільнонебезпечне діяння, полягало не в відсутності діючої відстрочки, а в неприбутті за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для звірки облікових даних.

Твердження позивача про надсилання заяви про відстрочку 09 грудня 2024 року, чи записування в черги до юриста для надання консультації з питань оформлення відстрочки також є таким, що не може бути взято до уваги оскільки згідно з повісткою останній повинен був прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для звірки облікових даних з 17 жовтня 2024 року до 24 жовтня 2024 року.

Оскільки оскаржувана постанова про накладення на нього штрафу за ч.3 ст.210-1 КУпАП є обґрунтованою, правомірною, винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства та такою, що не підлягає скасуванню, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Представником позивача - адвокатом Лихачовим Р.Б. 11.02.2025 через систему «Електронний суд» надіслано відповідь на відзив, в якому останні наголосив, що ОСОБА_1 , який постійно проживає з 11 липня 2022 року по теперішній час за адресою - АДРЕСА_1 (що було 28 червня 2024 року підтверджено також в Резерв+) та який взятий на облік 20 липня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_8 і перебуває на обліку в цьому ТЦК та СП по сьогоднішній день, не міг отримати повістку №425424 від 07.10.2024 за адресою - АДРЕСА_3 .

Доводи викладені у відзиві на позовну заяву не можуть прийматися до уваги, з огляду на те, що вони самі по собі не спростовують наявність передбачених законом підстав для скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення №11/90 від 08.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Крім того, 13.02.2025 представником позивача було долучено до матеріалів справи копію листа АТ «Укрпошта» від 13.02.2025 вих №1853-Л-140-В, відповідно до якого ПВ № 789, що прийняте до пересилання 09.10.2024 у відділенні поштового зв`язку №05300 з додатковою послугою «Рекомендоване повідомлення про вручення» надійшло до відділення №61052 10.10.2024 та було повернуте відправнику за зворотньою адресою 17.10.2024.

За отриманою інформацією від відділення поштового зв?язку 61052: «відправлення №789 надійшло 10.10.2024 року, телефон отримувача був відсутній. Нами було одразу зазначено, що на відправленні неправильно зазначена адреса так, як адреса АДРЕСА_3 відноситься до зони обслуговування відділення поштового зв`язку 61012; листоношою було залишено повідомлення про надходження відправлення згідно адреси, але за відправленням ніхто не звернувся.

Даний лист є офіційним підтвердженням того, що дане ПВ №789 ОСОБА_1 не отримував.

Відповідно до ч. 5ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2024 року офіцером відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 , лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол №03/103 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 не прибув вчасно згідно врученої йому повістки до ІНФОРМАЦІЯ_3 в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу» ОСОБА_1 зазначив, що повістка на адресу по якій він мешкає не надходила, сповіщень щодо надходження повістки не отримував. Не погоджується з кваліфікацією щодо того, що не з`явився, оскільки не міг це зробити не знаючи про повістку. Мешкає за адресою АДРЕСА_1 постійно. Адресу не змінювавю Свою вину не визнає.

08.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 08.01.2025 року складено Постанову за справою про адміністративне правопорушення №11/90 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Як зазначено у постанові, в жовтні 2024 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 надіслано повістку по місцю проживання для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, але вищевказаний громадянин не прибув, а під час зупинки поліцією дізнався, що перебуває у розшуку, так як не прибув згідно отриманої повістки.

Для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 не звертався та для уточнення своїх даних до територіального центру комплектування не прибув.

Будь-які інші обставини які б свідчили про об`єктивну відсутність підстав для прибуття згідно отриманої повістки чи ставили б їх під сумнів не встановлено. Усупереч зазначеному ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про необхідність прибуття згідно отриманої повістки, останній не прибув.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (в редакції, чинній з 29.06.2024 згідно з постановою КМУ № 747 від 25.06.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз.2, 3 п.34 Порядку (в редакції, чинній з 27.08.2024 згідно з постановою КМУ № 951 від 16.08.2024) у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується військово-обліковим документом із застосунку «Резерв+» від 28.06.2024. Позивач має номер в реєстрі «Оберіг» 9.

Позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта останнього.

ОСОБА_1 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради від 30.03.2022 № 2615- та тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, що тимчасово проживає на території від 11.07.2022.

07.10.2024 на ім`я ОСОБА_1 була створена повістка № 425424 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 , на 17.10.2024 на 11 год. 00 хв. для уточнення даних.

Суд зазначає, що у вказаній повістці не було зазначено які саме дані повинен був уточнити позивач, оскільки всі його дані уточнені своєчасно, а саме 28.06.2024, що відображено у додатку «Резерв+.

Вказана повістка була направлена рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, за адресою: АДРЕСА_3 , та без вручення за трекінговим номером 789 17 жовтня 2024 року повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), що підтверджується роздруківкою застосунку АТ «Укрпошта».

Однак, відповідно до листа АТ «Укрпошта» від 13.02.2025 вих №1853-Л-140-В, поштове відправлення № 789, що прийняте до пересилання 09.10.2024 у відділенні поштового зв`язку №05300 з додатковою послугою «Рекомендоване повідомлення про вручення» надійшло до відділення №61052 10.10.2024 та було повернуте відправнику за зворотньою адресою 17.10.2024. За отриманою інформацією від відділення поштового зв?язку 61052: «відправлення №789 надійшло 10.10.2024 року, телефон отримувача був відсутній. Працівниками АТ «Укрпошта» було одразу вказано, що на відправленні неправильно зазначена адреса так, як адреса АДРЕСА_3 відноситься до зони обслуговування відділення поштового зв`язку 61012; листоношою було залишено повідомлення про надходження відправлення згідно адреси, але за відправленням ніхто не звернувся. Даний лист є офіційним підтвердженням того, що дане ПВ №789 ОСОБА_1 не отримував.

Разом з тим, суд зауважує, що позивач відповідно до інформації, що міститься у застосунку «Резерв+» уточнив свої дані - 28.06.2024, у тому числі надав актуальну інформацію щодо свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ) та телефон. Відповідно до відомостей електронного військово-облікового документу, статус даних уточнені вчасно.

За приписами п.34 Порядку № 560, у разі уточнення військовозобов`язаним своїх облікових даних повістка йому повинна надсилатися за адресою місця проживання, зазначеною під час уточнення облікових даних.

В даному випадку позивач при оновленні даних зазначив адресу місця проживання як ВПО ( АДРЕСА_1 ), яка відрізняється від зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_3 ).

При цьому суд звертає увагу, що повістка була сформована 07.10.2024, тобто після спливу більше трьох місяців після уточнення даних щодо місця проживання (28.06.2024).

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_11 18.03.2024 надавалися відповіді Вих. №1/1/461, №1/1469 на звернення позивача та здійснювалося листування за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що відповідач при надісланні повістки не взяв до уваги адреси, зазначеної ОСОБА_1 при оновленні даних, як це передбачено п.34 Порядку № 560, позивач не може вважатися належним чином оповіщеним у розумінні п.41 Порядку № 560.

Отже, за встановлених обставин, з урахуванням виконання позивачем вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо вчасного оновлення даних, та з урахуванням відсутності належного оповіщення позивача, слід дійти висновку, що в даному випадку неявка позивача за викликом для уточнення даних по повістці № 425424 на 07.10.2024 не може бути підставою для покладення на позивача адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП, за порушення вимог абз. 2 ст.17 Закону України «Про оборону України», абз.2 ч.1, абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За приписами ч.ч. 1,2 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведених відповідачем доводів та наданих матеріалів слід дійти висновку, що відповідачем не доведено правомірності постанови від 08/01/2025 № 11/90.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи відсутність фактичних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 139, ч.4 ст.229, ст.ст.241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Лихачова Романа Борисовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення №11/90 від 08.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст 210-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Гримайло