Справа № 420/30615/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/30615/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Семенюка Г.В.,

Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи період проходження військової служби з 16.04.1982 р. по 28.05.1984 р. згідно військового квитка серії НОМЕР_1 та призначенні пенсії з 28.05.2024 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби з 16.04.1982 р. по 28.05.1984 р. згідно військового квитка серії НОМЕР_1 та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 09.01.2024 р. за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи, а також із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення у повному обсязі та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 не було необхідності оскаржувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 12.01.2024 р. за № 25, так як пенсію спочатку призначили 28.05.2024 р., а потім 23.08.2024 року виключили із страхового стажу період проходження військової служби. Апелянт зазначає, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2024 р. по справі № 766/1748/24 було встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 18.02.1985 року, в якій є записи щодо проходження позивачем військової служби. Враховуючи викладене, апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано період проходження позивачем військової служби в лавах Радянської армії до його страхового стажу.

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 72-75).

12 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення № 25, яким відмовлено в призначенні пенсії (а.с. 19, 77).

19 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області листом № 2100-0304-8/3025 повідомлено ОСОБА_1 про те, що рішенням № 25 від 12.01.2024 відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Також, крім іншого, зазначено, що для зарахування військової служби необхідно надати уточнюючу довідку територіального центру комплектування та соціальної підтримки про період проходження військової служби з посиланням на особову картку або встановити приналежність документів в судовому порядку. При надання додаткових документів, питання щодо призначення пенсії буде розглянуто за новою заявою (а.с. 15-18).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 квітня 2024 року по справі № 766/1748/24, яке набрало законної сили, встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_3 , заповненої 18.02.1985 року, а також диплому серії НОМЕР_4 від 14.04.1982 року (а.с. 64-67).

28 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 62-63).

28 травня 2024 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.05.2024 року та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.05.2024 року (а.с. 58).

08 серпня 2024 року Управлінням пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області направлено лист щодо перегляду рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 , яким повідомлено, що за заявою від 28.05.2024 призначено пенсію за віком з 28.05.2024, тобто з дня звернення за останньою заявою. До заяви долучено рішення суду від 10.04.2024 по справі № 766/1748/24, згідно з яким встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки та диплому. У Рішенні суду зазначено, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в частині встановлення факту проходження ним військової служби з 16.04.1982 по 28.05.1984 згідно військового квитка серії НОМЕР_1 та обліково - послужної картки до нього (форма 6), виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 15.04.1982 - відмовлено. При опрацюванні пенсійної справи до страхового стажу зараховано період військової служби з 16.04.1982 по 28.05.1984. Вважається за необхідне виключити із страхового стажу зазначений період, оскільки заявником не надано уточнюючу довідку територіального центру комплектування та соціальної підтримки про період проходження військової служби з посиланням на особову картку або рішення суду про встановлення приналежності військового квитка. Слід переглянути розрахунок страхового стажу по пенсійній справі ОСОБА_1 , та повідомити про прийняте рішення (а.с. 68-69).

11 серпня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області листом № 0600-0303-9/99985 повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про згоду з позицією, викладеною у листі, щодо безпідставного зарахування до страхового стажу період військової служби з 16.04.1982 по 28.05.1984 згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 15.04.1982, де запис про зміну прізвища не завірено належним чином та висновку Рішення суду від 10.04.2024 по справі №766/1748/24 щодо відмови встановлення факту проходження військової служби (а.с. 70).

19 серпня 2024 року Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом № 1600-0303-9/91179 повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про те, що пенсійну справу опрацьовано. Із зауваженнями в вашому листі від 08.08.2024 р. № 2100-0302-9/34590 погодились. Пенсійна справа гр. ОСОБА_1 приведена у відповідність (а.с. 71).

03 вересня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області надано відповідь на адвокатський запит Устюжини Т.Ю., поданий в інтересах ОСОБА_1 , яким повідомлено, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 по справі № 766/1748/24 щодо встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_3 , заповненої 18.02.1985 року, а також диплому серії НОМЕР_4 від 14.04.1982 року, отримано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області 15.05.2024. Заяву про призначення пенсії гр. ОСОБА_1 надав особисто 28.05.2024 до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській та Житомирській областях пенсію призначено за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 28.05.2024. Первинно страховий стаж для обчислення пенсії розраховано за даними трудової книжки серії НОМЕР_3 , довідки Херсонської філії Херсонського обласного центру зайнятості від 12.12.2023 №21/06/03/1171/23 про підтвердження стажу, диплома № НОМЕР_5 , військового квитка серії НОМЕР_1 та даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та складав 34 роки 7 місяців 26 днів. При перевірці електронної пенсійної справи встановлено, що на титульній сторінці військового квитка серії НОМЕР_1 від 15.04.1982 не проглядається ім`я та по батькові до зміни імені та по батькові (є свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові). В рішенні суду від 10.04.2024 зазначено, що ухвалою суду від 13.02.2024 у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в частині встановлення факту проходження гр. ОСОБА_1 військової служби з 16.04.1982 по 28.05.1984 згідно військового квитка серії НОМЕР_1 та обліково - послужної картки до нього (форма 6), виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 15.04.1982 відмовлено. Отже, підстав для зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби з 16.04.1982 по 28.05.1984 немає. Головними управліннями Пенсійного фонду України у Полтавській та Житомирській областях рішення про призначення пенсії переглянуто та із розрахунку страхового стажу вилучено період проходження військової служби з 16.04.1982 по 28.05.1984. За результатом перерахунку, страховий стаж склав 32 роки 6 місяців 13 днів, відповідно розмір пенсії зменшився та за період з 28.05.2024 по 31.08.2024 виникла переплата пенсійних коштів, про що гр. ОСОБА_1 повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області від 02.09.2024 №2100-0305-8/37129 (а.с. 12-25).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу роботи період проходження військової служби, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що у випадку незгоди з відмовою в призначенні пенсії, в тому числі щодо не зарахування до страхового стажу періоду військової служби згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 15.04.1982, позивач не був позбавлений оскаржити дії та рішення пенсійних органів в порядку визначених чинним законодавством. Крім того, за висновками суду, матеріалів пенсійної справи слідує, що військовий квиток містить виправлення, при цьому, вказані виправлення не завірені жодним чином.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до преамбули Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п.1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, якщо у трудовій книжці немає необхідних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII(далі - Закон №1788-XII).

Відповідно частини першої та третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Пунктом «в» частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, за наведеними вимогами законодавства, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про переміну прізвища, імені та по батькових серії НОМЕР_6 , виданого 22.03.1994 року, ОСОБА_2 змінів ім`я то по батькові на « ОСОБА_3 ». (а.с. 35).

Враховуючи викладене, у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 15.04.1982 р. було здійснено виправлення його імені та по батькових. Всупереч висновкам суду першої інстанції, що вказані виправлення не завірені жодним чином, колегія суддів звертає увагу, що на сторінці 22 зазначеного військового квитка міститься запис «виправленому імені та по батьковим згідно паспорту вірити» (а.с. 22). Зазначений запис також містить підпис посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 та печатку зазначеного державного органу

Більш того, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2024 р. по справі № 766/1748/24 було встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 18.02.1985 року, в якій є записи щодо проходження позивачем військової служби у період з 16.04.1982 р. по 28.05.1984 року. Крім того, зазначена трудова книжка містить посилання на військовий квиток НОМЕР_1 від 15.04.1982 р. (а.с. 26).

Зазначені обставини в їх сукупності беззаперечно свідчать про належність військового квитка квиток НОМЕР_1 позивачу, та, як наслідок, протиправність бездіяльності відповідача щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи період проходження військової служби з 16.04.1982 р. по 28.05.1984 р. згідно військового квитка серії НОМЕР_1 .

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення від 10 липня 2003 року у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, пункт 45 та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002 II).

На переконання колегії суддів, зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи період проходження військової служби з 16.04.1982 року по 28.05.1984 року згідно військового квитка серії НОМЕР_1 та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 28.05.2024 року, з урахуванням виплачених сум, забезпечить ефективний захист порушених прав позивача та належне вирішення спору.

Натомість, апеляційний суд вважає, що враховуючи, що пенсію позивачу призначено саме з 28.05.2024 року, а рішення № 25 від 12.01.2024 року про відмову у призначенні пенсії позивачем не оскаржувалось, позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії підлягають задоволенню з дати її призначення, а не з дати первинного звернення, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи;, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові від 05 червня 2020 року по справі № 280/5161/19, системний аналіз частини першої статті 6 Закону № 3674-VI, частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку про те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Так, з урахуванням подання позовної заяви та апеляційної скарги в електронній формі, під час подання адміністративного позову до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 968,96 грн. За подання апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1453,44 грн. Таким чином, загальний розмір судових витрат у вигляді судового збору, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 2422,40 грн.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що повернення судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом; здійснюється в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України «Про судовий збір» виключно за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи періоду проходження військової служби з 16.04.1982 року по 28.05.1984 року згідно військового квитка серії НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи періоду проходження військової служби з 16.04.1982 року по 28.05.1984 року згідно військового квитка серії НОМЕР_1 та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 28.05.2024 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, адреса місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: О.І. Шляхтицький