Справа № 160/34063/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою підсистеми "Електронний суд" надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд (з урахуванням уточненого позову):
- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 24.10.2024 ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу протиправною;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 24.10.2024 ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.2024 ОСОБА_1 особисто надіслав засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Крім того, 25.10.2024 ОСОБА_1 особисто, шляхом безпосереднього відвідування, подав заяву на відстрочку під час мобілізації (копія заяви з печаткою додається) до ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до п.58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05. 2024 р. № 560. 04.11 та 02.12 поточного року адвокатом Співак В.А. направлено адвокатські запити за вих. №04/11 (копія додається) та 02/12 (копія додається) з проханням повідомити про прийняте рішення по суті заяви ОСОБА_1 та надати завірені копії документів щодо ухвалення відповідного рішення. Проте, адвокатський запит ОСОБА_2 не був розглянутий ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки жодної відповіді не надходило. Вважаючи протиправну бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви про надання відстрочки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 25.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 засобом поштового переказу надійшла заява від ОСОБА_1 , яка датується 24 жовтня 2024 року. Дана заява була прийнята та зареєстрована за вх. № 0-599/4 від 25.11.2024 року. Заява від ОСОБА_1 містилась на одному аркуші та містила додатки на 19 аркушах. Комісією з питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаним при ІНФОРМАЦІЯ_4 06.11.2024 року була розглянута заява на відстрочку. Протоколом № 60 від 06.11.2024 року було прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки. Головою комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих. № ю/1731 від 07.11.2024 видано відповідне Повідомлення, з обґрунтуванням причини відмови у наданні відстрочки. Зазначене повідомлення надіслано на адресу військовозобов`язаного. Щодо причин відмови у наданні відстрочки, відповідачем зазначено, що згідно відмітки у військовому квитку Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 1993 року народження призваний на військову службу за контрактом 17.05.2016 року. Відтак, за категорією по відношенню до військового обов`язку, ОСОБА_1 перебуває у статусі військовослужбовця. Відповідного запису, про звільнення з військової служби за контрактом відсутній. В той час, як пунктом 58 Порядку № 560 передбачено: особисте подання заяви військовозобов`язаними. Додатково повідомлено, що від В/ч НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 наказ про звільнення ОСОБА_1 не надходив. Крім того, позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з Адвокатом щодо перебування останнього на військовому обліку військовозобов`язаного. Так, позивачу та його адвокату, було роз`яснено, що на теперішній час згідно з запису у його військовому квитку, останній є військовослужбовцем. Також було запропоновано позивачу надати наказ про звільнення з військової частини, на підтвердження його звільнення з військової служби. Однак позивачем такий наказ до ІНФОРМАЦІЯ_3 не було надано.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що 17.05.2016 Міністерство оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 полковника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (копія додається), згідно п.3 якого цей контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін на 3 (три) роки, що узгоджується із вимогами ч.2 ст. 23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній на 17.05.2016 дата укладення контракту), якою для громадян України, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади осіб рядового складу, встановлений строк військової служби у три роки в календарному обчисленні. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченої частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, про свідчить Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.06.2021 по справ №490/3594/18. Постановлення судом по справі №490/3594/18 обвинувального вироку, що набрав сили 02.08.2021 та призначення ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі свідчить про розірвання вищевказаного контракту від 17.05.2016 в силу Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідач зазначив, що протоколом №60 прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки. Повідомлення з обґрунтуванням причини відмови у наданні відстрочки надіслано на адресу військовозобов`язаного, проте докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
24.10.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 засобами поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки на підставі п.4 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізації".
До заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації було долучено наступні документи:
1. Копія військового квитка серії НОМЕР_4 - на 3 (трьох) арк.;
2. Копія електронного військово-облікового документа на 1 (одному) арк.;
3. Копія паспорту на ім`я ОСОБА_1 на 1 (одному) арк.;
4. Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 на 1 (одному) арк.;
5. Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 на 1 (одному) арк.;
6. Копія паспорту на ім`я ОСОБА_4 на 1 (одному) арк.;
8. Копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 на 1 (одному) арк.;
9. Копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 на 1 (одному) арк.;
10. Копія рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу у справі №212/2433/22 на 1 (одному) арк.;
11. Копія перекладу з грузинської мови на українську мову свідоцтва про одруження № НОМЕР_9 на 3 (трьох) арк.;
12. Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 на 1 (одному) арк.;
13. Копія повідомлення про смерть на 1 (одному) арк.;
14. Копія довідки №7134 від 29.08.2022 на 1 (одному) арк.;
15. Копія посвідчення серії НОМЕР_11 на 1 (одному) арк.
Зазначену заяву вручено представнику ІНФОРМАЦІЯ_1 25.10.2024, що підтверджується відміткою на відправленні №30008969
Також згідно відмітки на заяві від 24.10.2024 року, заяву про надання відстрочки отримано представником ІНФОРМАЦІЯ_1 нарочно 25.10.2024р.
04.11.2024 року представником позивача направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням повідомити про прийняте рішення по суті заяви ОСОБА_1 та надати завірені копії підтверджуючих документів щодо ухвалення відповідного рішення.
02.12.2024 представником позивача повторно направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням повідомити про прийняте рішення по суті заяви ОСОБА_1 та надати завірені копії підтверджуючих документів щодо ухвалення відповідного рішення.
Також судом встановлено, що згідно Повідомлення від 07.11.2024 №20/1738 ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.4 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". За результатами розгляду повідомлено, що протоколом від 06.11.2024 року №60 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що заявник підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причина відмови: згідно відмітки у військовому квитку серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 1993 р.н. призваний на військову службу за контрактом 17.05.2016. Відтак, за категорією по відношенню до військового обов`язку, ОСОБА_1 перебуває у статусі військовослужбовця. Відповідного запису, про звільнення з військової служби за контрактом - відсутній. Пунктом 56 "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації" затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року встановлено, що: відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначеної ст.23 Закону України "про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Відповідно комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 не має законодавчо встановлених підстав оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
У зв`язку з неотриманням відповіді, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви про надання відстрочки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні, в Україні" введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану, введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Воєнний стан в Україні триває й наразі.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» № 2232-ХІІІ військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходжень військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХII).
Відповідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами Україна «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з ч.5 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543 призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.
Згідно із положеннями п.4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Згідно з вимогами абзацу другого пункту 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до постанови КМУ № 154 від 23.02.2022 п.11 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення:
- оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
В подальшому Кабінет Міністрів України прийняв постанову №560 від 16.05.2024, яка набрала чинності 18.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», в якій у розділі «Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення» чітко передбачено алгоритм дій районного ТЦК:
Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно прохальної частини позову, позивач просить суд визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 24.10.2024 ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу протиправною.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
Як встановлено судом, позивач 24.10.2024 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки, яку отримано останнім 25.10.2024.
Згідно Повідомлення від 07.11.2024 №20/1738 ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.4 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
За результатами розгляду повідомлено, що протоколом від 06.11.2024 року №60 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Зазначене виключає обставини бездіяльності відповідача.
Судом взято до уваги те, що Комісія вивчила заяву позивача, оцінила законність підстав для надання відстрочки та 06.11.2024 року відмовила у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період письмово із зазначенням причин відмови.
Не отримання позивачем зазначеного повідомлення та витягу з протоколу комісії від 06.11.2024 року №60 не змінює факт того, що відповідачем подана заява позивача з відповідними документами була розглянута.
Таким чином, відповідач надав суду докази на спростування доводів позивача, тому в задоволенні позову належить відмовити.
Правомірність прийнятого рішення про відмову у наданні відстрочки, не є предметом спору по цій справі, а тому судом не оцінюється.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
За таких обставин, зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Оскільки у позовних вимогах відмовлено, суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_12 , АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 , АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова