Справа № 520/35530/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Справа № 520/35530/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садової М.І.,

за участю секретаря судових засідань Акулової А. М.,

представника відповідача Тістечка Ю. Я. в режимі відеоконференції,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Харкові в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100589/2 від 29.11.2024; - визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003867 від 29.11.2024; вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивачем подано митну декларацію для ввезення листів із вулканізованої гуми, визначивши митну вартість у 12765,49 дол. США. Для підтвердження митної вартості товариство надало всі необхідні документи, відповідно до Митного кодексу України. Львівська митниця, запросила додаткові документи, навіть ті, що вже були надані, і вказала на необхідність коригування митної вартості. На підставі аналізу поданих документів митниця застосувала резервний метод визначення вартості й збільшила митні платежі на 93036,38 грн. Це рішення було оскаржене товариством як таке, що не відповідає вимогам законодавства, через неврахування наданих документів та неадекватне коригування вартості товарів. Просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 139 КАС України просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргумент про те, що при проведенні перевірки документів, що були надані для митного оформлення, виявлено наступне. Заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартість та їх рівні по митним оформленням проведеним митними органами України в митному режимі «імпорт». Відтак позивачу необхідно було надати документи, що містять відомості, б підтверджували визначену вартість товару. Наведені обставини свідчать про правомірність оспорюваного рішення та необґрунтованість позовних вимог. Просить у позові відмовити.

Позивач надав до суду відповідь на відзив. Наводить доводи, які є аналогічним, що викладені у адміністративному позові. Просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 28.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

У судове засідання представник позивача не з`явився, а тому з урахуванням думки представника відповідача, суд продовжив розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, товариство з обмеженою відповідальністю «АРТІ» (надалі позивач) надало для митного оформлення митну декларацію (надалі МД) № 24UA50U9 від 28.11.2024 з метою ввезення в Україну листів з вулканізованої непористої гуми та листів з незатверділої непористої вулканізованої гуми. Митна вартість товару була визначена за ціною договору (контракту) (Договір № ARDAL-2019 від 12.12.2019) у розмірі 12 765,49 дол. США (749 981,29 грн).

Разом із митною декларацією декларант надав до Львівської митниці ДМС України (надалі відповідач) документи для підтвердження митної вартості товару і обрав метод її визначення (основний метод за ціною, визначеною у договорі).

Для митного оформлення товару і підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав відповідачу наступні документи: - пакувальний лист (Packing list) № 0212524 від 16.09.2024; - рахунок-проформу (Proforma invoice) № PI01U092404 від 12.08.2024 та його переклад українською мовою; -рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) № 0212524 від 16.09.2024 та його переклад українською мовою; -коносамент (Bill of lading) № 244742883 від 02.10.2024; -коносамент (Bill of lading) № SHWS224091448 від 02.10.2024; -автотранспортну накладна (Road consignment note) № 1046 від 26.11.2024; -сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № 24C2102M0886/50007 від 09.10.2024; - банківський платіжний документ, що стосується товару (MUR) № 0917 від 17.09.2024; -рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 4411 від 26.11.2024; -довідку про транспортні та складські витрати № 2611-8 від 26.11.2024; -прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.07.2024 та його переклад українською мовою; - розрахунок ціни (калькуляцію) № б/н від 16.09.2024 та її переклад українською мовою; - договір № 010622-15 від 01.06.2022 між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та Seacall Sp.z. o.o.; -зовнішньоекономічний договір (контракт) № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 1 від 30.06.2020 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 2 від 20.11.2020 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 3 від 20.12.2021 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; додаткову угоду № 4 від 03.03.2022 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 5 від 04.08.2022 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 6 від 29.07.2022 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 7 від 26.12.2022 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 8 від 12.05.2023 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 9 від 01.12.2023 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - додаткову угоду № 10 від 29.12.2023 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - специфікацію № 21 від 16.09.2024 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - контракт № 010622-15 від 01.07.2022 між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та Seacall Sp. Z.O.O; - договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № 05/11/2023 від 05.11.2023 укладений між ТОВ «ВДС Ексімтрейд» та ФОП ОСОБА_1 ; - договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 050918/1 від 05.09.2018 укладений між ТОВ «Ай Сі Ес» та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС»; - договір на транспортно-експедиційне обслуговування при перевезеннях вантажів автомобільним транспортом № 17042024 від 17.04.2024 укладений між ТОВ «Вектор Транс 2024» та ТОВ «Хіллдом Логістікс»; -договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018 укладений між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та ТОВ «АРТІ»; - договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № МТ2024/24п від 27.04.2024, укладений між ТОВ «Вектор Транс 2024» та ТОВ «ВДС Ексімтрейд»; -копію листа Langowski Logistics Sp. Z.o.o. від 03.01.2023 та його переклад українською мовою. 33. Копія листа-відповіді Seacall Sp. Z.o.o. від 01.02.2024 та його переклад українською мовою; - копію митної декларації країни відправлення № 00244817 від 29.09.2024 та її переклад українською мовою.

Після подання МД відповідач направив позивачу повідомлення № 98f48fbe-cb56-446f-883f-94ca01f1bf59 від 28.11.2024 про надання додаткових документів, а саме: 1) рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу (якщо товар не є об`єктом купівліпродажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/ або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 13) переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МК України; 14) за власним бажанням додаткові наявні документи.

Позивач у відповідь на повідомлення надіслав лист № 1/28/11/2024 від 28.11.2024, у зазначив наступне. Витребувані документи, які вже були надані до митного оформлення, а саме: - комерційний інвойс та його переклад українською мовою; - рахунок-проформу та його переклад українською мовою; - банківські платіжні документи з відмітками банку, що стосується оцінюваного товару; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару, а саме: договори транспортно-експедиційних послуг та перевезення; заявку на перевезення, довідку про транспортні витрати, рахунок на оплату транспортних послуг; - копію митної декларації країни відправлення та її переклад українською мовою; - прайс-лист від виробника товару та його переклад українською мовою. Також Позивач надав пояснення щодо неможливості надати інші документи: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця не можуть бути надані, оскільки договором купівлі-продажу не передбачено здійснення таких платежів; 2) виписки з бухгалтерської документації не можуть бути надані, оскільки надання такої документації можливе лише після поставки та реалізації товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями не можуть бути надані, оскільки законодавством України не передбачено отримання даних висновків для ввезення імпортованих товарів, а договір купівлі-продажу також не містить згадки такого документа. Позивач зазначив, що страхування товару не здійснювалось.

Надалі, прийнято рішення відповідачем про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100589/2 від 29.11.2024. Згідно з цим рішенням (графи 31) Відповідач здійснив митну оцінку товарів № 1 та № 2 за 6-м (резервним) методом визначення митної вартості. В іншій частині рішення про коригування ідентичне повідомленням Відповідача № 98f48fbe-cb56-446f-883f-94ca01f1bf59 від 28.11.2024 та № 237873d6- 4c9a-45cc-a089-6de0a8c91b77 від 29.11.2024.

Відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003867 від 29.11.2024. Цю відмову було обґрунтовано неправильністю заповнення граф 12, 43 - 47 МД та необхідністю подання нової МД із врахуванням рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100589/2 від 29.11.2024.

З урахуванням коригувань, визначених у рішенні № UA209000/2024/100589/2 від 29.11.2024, Позивач подав скориговану МД № 24UA00U0 від 30.11.2024, на підставі якої товар було випущено до вільного обігу на території України.

Позивач не погоджується з висновками відповідача, вважає прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100589/2 від 29.11.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003867 від 29.11.2024, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що призвело до збільшення розміру митних платежів на 93 036,38 грн, у зв`язку із чим просить їх скасувати та з метою захисту свої порушених прав звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, суд прийшов наступного.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

За правилами статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (частина 2 статті 64).

Виходячи з вищевикладеного Митний кодекс України вказує на те, що у випадку застосування резервного методу митна вартість обов`язково повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Суд установив, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару №1 - МД 24UA85U2 від 18.09.2024, де вартість такого товару становить 1,07 дол. США за кг та товару №2 - МД 24UA41U1 від 07.10.2024, де вартість такого товару становить 1,31 дол. США за кг.

Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номер митної декларації, як на джерело цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року (справа №804/1755/17), від 15.10.2024 (справа № 520/6058/24).

Суд повторно відмічає, що резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.

Попри те, рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаному рішенні не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Суд критично оцінює застосування митницею ціни - 1,07 дол. США та 1,31 дол. США за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.

Щодо доводів відповідача про відсутність документів про якість товару від виробника, суд прийшов наступного.

Згідно п. 3.2. контракту ARDAL-2019 від 12.12.2019 якість товару повинна відповідати стандартам, техничним умовам та іншим умовам, які встановлюють вимоги до якості і повинно підтверджуватися документом про якість товару від виробника.

Відповідно до п. 4.4. контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019 відвантаження узгодженої партії товару супроводжується наступними документами: - Комерційний інвойс 3 примірника; - Коносамент 3 примірника; - Пакувальний лист 3 примірника; - Сертифікат походження 1 примірник; - Митна декларація країни відправлення 1 копія; - Проформа-інвойс 1 примірник; - Сертифікат якості виробника товару (за вимогою Імпортера) 1 примірник.

Позивач не направляв постачальнику (Dalian Shangdu Wjh Co., Ltd) окремої вимоги про надання сертифікату якості, тому він не надавався митному органу. Сертифікат якості (виробника) - це документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості продукції виробника, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів. Таким чином наявність чи відсутність вказаних документів жодним чином не впливає на вартість товару, оскільки не містить вартісних показників.

Dalian Shangdu Wjh Co., Ltd не є спеціалізованою експертною організацією, яка видає висновки про якісні характеристики товару, в розумінні п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України. Сертифікат якості продавця товару як документ, що підтверджує заявлену митну вартість товару, відсутній у переліку визначеному ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МК України.

Стосовно доводів відповідача про відсутність у графі 44 МД 24UA50U9 від 28.11.2024 копій ліцензії на виробництво товару, нормативно-технічної документації на виготовлення товару, сертифікату на систему якості товару, сертифікату продукції власного виробництва, свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN, то позивач зазначає, що вказані документи не є тими документами, що підтверджують числові показники заявленої митної вартості товару, та не входять до переліку документів, подання яких митному органу є обов`язковим відповідно до положень ч. 2 ст. 53 МК України або до переліку додаткових документів згідно ч. 3 ст. 53 МК України.

Отже, дане зауваження не є розбіжністю, має формальний характер і не впливає на правильність визначення митної вартості товару. Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України митному органу забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, посилання відповідача на документи, не передбачені у ст. 53 МК України, свідчить про вихід за чітко окреслене законодавством коло підтверджуючих митну вартість товару документів та порушення відповідачем приписів ч. 5 ст. 53 МК України.

Щодо змісту та характеру прайс-листа як джерела інформації про митну вартість товару.

Позивач разом з МД № 24UA5009 від 28.11.2024 надав прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.07.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України прайс-лист не належить до числа основних документів, які підтверджують митну вартість товару. Це підтверджується, зокрема, правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №2810/690/17, у цьому рішенні Верховний Суд зазначив, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Крім того, відповідно до правової позиції, сформульованої в постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 815/1780/17, на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який продавець може оформлювати в довільній формі та на власний розсуд. Прайс-лист не є основним документом для підтвердження митної вартості товару, тому будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

Щодо змісту митної декларації країни відправлення № 00244817 від 29.09.2024.

Митна декларація країни відправлення № 00244817 від 29.09.2024 не є обов`язковим документом, що підтверджує заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України.

За умов, визначених ч. 3 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу митну декларацію країни відправлення, зокрема 1) якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2)?наявні ознаки підробки; 3) документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідач під час консультування не довів наявності умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів, а тому потреби врахування декларації країни відправлення при перевірці митної вартості товарів не було. Митна декларація країни відправлення це документ, який підтверджує проходження вантажем митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Тому вона не може бути беззаперечним доказом підтвердження числового значення митної вартості товару.

Подана позивачем митна декларація країни відправлення № 00244817 від 29.09.2024 містить посилання на відправника (DALIAN SHANGDU WJH CO., LTD) графа «Внутрішній відправник»; отримувача (LLC «ARTI») графа «Внутрішній відправник», відомості про товар, номер замовлення (необоротної накладної) у графі «Номер накладної», який також зазначений у графі «SO/NO» коносаменту № 244742883 від 02.10.2024, який було надано відповідачу.

Також в оскаржуваному рішенні №?UA209000/2024/100589/2 від 29.11.2024 відповідач зазначив, що митна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

Сама декларація країни відправлення містить штрих-код, що підтверджує вірність вказаного коду декларації. Також у нижній частині декларації міститься печатка Tianjin Tianzhou Customs Brokerage Co., Ltd. (код: 3179867Y), як відповідальної особи за заповнення та достовірність зазначеної у декларації інформації.

Факт відправлення товару з порту Хінганг, Тяньцзінь підтверджується коносаментом № SHWS224091448 від 02.10.2024 та коносаментом № 244742883 від 02.10.2024. У цьому коносаменті міститься наступна інформація: - у графі «Shipper/Експортер (Complete Name and Adress)» / «Відправник/Експортер (повне найменування та адреса)» - Dalian Shangdu Wjx., Ltd., що збігається з інформацією про продавця товару за контрактом № ARDAL-2019 від 12.12.2019; - у графі «Consignee (Complete Name and Adress)» / «Вантажоодержувач (повне найменування та адреса)» - LLC «ARTI» 67-A SALTOVSKOE SHOSSE KHARKOV, UKRAINE, 61038; - у графі «Port of Loading» / «Порт навантаження» - XINGANG, CHINA; - у графі «Port of Discharge» / «Порт розвантаження» - GDANSK; - у графі «Place of Delivery» / «Місце поставки» - GDANSK; - у графі «Place of Issue» / «Місце видачі» - SHENZHEN; - у графі «DATED» / «Дата» - 02.10.2024. У коносаменті № 244742883 від 02.10.2024 зазначено у графі «Shipped on Board Date» / «Дата завантаження на борт судна» - 02.10.2024. Таким чином, товар було прийнято до перевезення в порту Ксінганг, Китай 02.10.2024.

Також у сертифікаті про походження товару № 24C2102M088650007 від 09.10.2024 є посилання на рахунок-фактуру № 0212524 від 16.09.2024 (графа « 10. Numbers and date of invoices»), який було надано відповідачу разом з МД. У графі « 3. Means of transport and route» зазначено, що товар перевозиться з порту м. Хінгангу, Китай до порту м. Гданська, Польща. У графі 12 «Certification/Сертифікація» зазначено, що даний документ підтверджує, що експортна декларація є вірною. Також у цій графі міститься печатка органу, який підтверджує ці відомості China Council for the promotion of international trade (Dailan) Китайська рада сприяння міжнародній торгівлі (Дайлан).

Вищенаведені документи у своїй сукупності доводять факт експорту товару з Китайської Народної Республіки за митною декларацією країни відправлення № 00244817 від 29.09.2024.

Щодо змісту калькуляції вартості продукції від 01.07.2024 та відсутності вказівки в ній на розмір прибутку виробника, що є суб`єктом господарювання з Китайської Народної Республіки.

Доводи відповідача про те, що надана продавцем калькуляція вартості продукції від 01.07.2024 не містить інформації про числове значення щодо сформованого розміру прибутку продавця/виробника , оскільки така є бухгалтерським документом, який формує собівартість продукції, а відсутність в ньому інформації про прибуток ставить під сумнів таку зовнішньоекономічну операцію продажу товару, яка полягає в отриманні прибутку продавцем/виробником та як наслідок її економічну доцільність.

Калькуляція собівартості товару не відноситься законодавством до розрахункового документа, не є документом, який впливає на вартість товару, за якою сторони домовились здійснити операцію купівлі-продажу такого товару. Також слід зауважити, що законодавець не визначив такий документ серед документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи містять відомості щодо ціни.

Верховним Судом у постановах від 10.06.2019 у справі № 804/5840/16, від 05.10.2022 у справі № 160/11773/21 висловлено правову позицію, що такі документи, як калькуляції, технологічні картки, картки розкрою тощо не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Тому довід Відповідача, що калькуляція вартості є документом, що належить до первинних бухгалтерських документів, є безпідставним.

Також слід звернути увагу на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25.08.2023 у справі № 826/3098/16, про те, що сумніви митного органу щодо змісту наданого розрахунку ціни (калькуляції) виробника товару є необґрунтованими, оскільки форма розрахунку ціни на законодавчому рівні не затверджена, а правильність розрахунку виробником ціни товару відповідачем документальними доказами спростована не була.

Щодо доводів відповідача про відсутність у позивача замовлення як окремого документу, суд прийшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

За умовами договору № ARDAL-2019 від 12.12.2019 (надалі Договір) постачальник зобов`язується виготовити і передати у власність імпортеру азбестотехнічні та без азбестові вироби (надалі - товар), а імпортер зобов`язується прийняти та оплатити Товар у відповідності з умовами діючого Контракту (п. 1.1. Договору).

Найменування, номенклатура, кількість, одиниця виміру товару відображається імпортером для кожної партії товару у замовленні. Замовлення та ціна товару узгоджуються сторонами в Інвойсах та/або в Проформах-Інвойсах (п. 1.2. Договору). Поставки товару здійснюються морським транспортом на умовах FOB-Ксінганг, Тяньцзінь, Китай або FOB-інший порт, Китай з додаванням транспортних витрат за узгодженням Сторін (ІНКОТЕРМС 2010) (п. 4.1. Договору). Продавець зобов`язується здійснити поставку товару не пізніше 90 (дев`яносто) днів від дати Проформи Інвойсу. Датою поставки вважається дата завантаження товару на борт судна, вказаного покупцем (п. 4.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 9 від 01.12.2023 до Договору).

Ціна товару, що постачається, вказується у інвойсах та/або проформах-Інвойсах на кожну партію та включає в собі вартість пакування та маркування Товару, а також вартість навантаження, доставлення у порт, експортні формальності і завантаження на борт судна (п. 5.1. Договору). Покупець здійснює 100% оплату перед відвантаженням за комерційним рахунком після надання пакувального листа, отриманого за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти (п. 6.3. Договору в редакції Додаткової угоди № 6 від 29.07.2022 до Договору).

Отже суд не установив, що умовами укладеного договору передбачалась письмова форма замовлення на поставку товару, який має містити найменування товару, його номенклатуру та кількість, адже після виготовлення продукції продавець виставляє покупцю комерційний інвойс, що передбачено умовами такого договору та зобов`язання щодо поставки і оплати партії товару виникають у сторін договору з моменту підписання обома сторонами проформи-інвойсу, специфікації та комерційного інвойсу.

Щодо аргументів відповідача про надання доказів про винагороду перевізника (експедитора) за межами митної території України.

Відповідно до п. 1.1. договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018 укладений між ТОВ «Хіллдом Логістікс» (Виконавець) та ТОВ «АРТІ» (Замовник) виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу. Відповідно до п. 3.3. договору № 204018-118 оплата робіт та послуг здійснюється Замовником протягом 14 календарних днів з часу пред`явлення рахунку. Рахунки, що пред`являються виконавцем за цим договором, можуть направлятися засобами електронної пошти, факсимільним зв`язком, за допомогою поштових служб, або вручаються особисто представнику замовника.

Рахунок на оплату (рахунок-фактуру) № 4411 від 26.11.2024 було сформовано експедитором ТОВ «Хіллдом Логістікс». Позивач, як замовник має лише обов`язок щодо сплати такого рахунку.

Щодо доводів відповідача про відсутність належних відомостей, які підтверджують заявлені числові значення митної вартості та розрахунку митної вартості, визначеної за основним методом, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ТОВ «АРТІ» (як покупець) уклало з Dalian Shangdu Wjh Co., Ltd (як продавцем) контракт № ARDAL-2019 від 12.12.2019 (надалі Контракт). Відповідно до п. 1.1. вказаного контракту постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність Імпортеру азбестотехнічні та безазбестні вироби (надалі-товар), а імпортер зобов`язується прийняти та оплатити товар у відповідності до умов цього контракту.

Відповідно до п. 1.2. контракту найменування, номенклатура, кількість, одиниця виміру Товару відображається Імпортером для кожної партії товару у замовленні. Замовлення і ціна товару узгоджуються сторонами в інвойсах та/або у проформахінвойсах. Поставка товару здійснюється морським транспортом на умовах FOB-Ксінганг, Тяньжин, Китай чи FOB-інший порт, Китай з додаванням транспортних витрат за узгодженням Сторін (ІНКОТЕРМС 2010). Моментом (датою) поставки за Контрактом є дата навантаження Продавцем Товару, який пройшов митне очищення для експорту, на судно, яке вказано покупцем, з цього моменту до покупця переходять усі ризики втрати чи пошкодження товару, а також зобов`язання понести усі витрати, пов`язані з товаром (п. 4.1. Контракту). Ціна товару, що постачається, вказується у інвойсах та/або проформах-Інвойсах на кожну партію та включає в собі вартість пакування та маркування товару (п. 5.1. Контракту).

Виходячи з вищезазначених умов контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019 та додаткових угод до нього остаточна вартість продукції зазначена в наступних документах: - комерційному інвойсі № 0212524 від 16.09.2024; - специфікації № 21 від 16.09.2024 до контракту № ARDAL-2019 від 12.12.2019. Ці документи містять ідентичну інформацію про ціну товарів 12 765,49 дол. США. Ця ж вартість зазначена у графі 22 МД № 24UA50U9 від 28.11.2024, за якою було відмовлено у митному оформленні. Відповідно до п. 6.3. контракту (в редакції додаткової угоди № 6 від 29.07.2022 до контракту) Покупець здійснює 100% оплату перед навантаженням за комерційним рахунком після отримання пакувального листа, отриманого шляхом факсимільного зв`язку чи електронного зв`язку. Відповідно до банківського платіжного документа, що стосується товару, (MUR) № 0917 від 17.09.2024 позивач сплатив за товар 12 765,49 дол. США.

Частиною 10 ст. 58 МК України визначено витрати, які декларант повинен додатково включити до ціни товару при визначені митної вартості товарів. З цих витрат Позивач мав включити лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортноекспедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Митний кодекс України не містить вичерпного переліку документів, які підтверджують витрати на транспортування, а також вони не визначають види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі № 804/16533/14 від 31.05.2019.

Для підтвердження витрат відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України позивач подав до митного оформлення наступні документи: -контракт № 010622-15 від 01.07.2022 між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та Seacall Sp. Z.o.o; -договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № 05/11/2023 від 05.11.2023 укладений між ТОВ «ВДС Ексімтрейд» та ФОП ОСОБА_1 ; - договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 050918/1 від 05.09.2018 укладений між ТОВ «Ай Сі Ес» та ТОВ «Хіллдом Логістікс»; -договір на транспортно-експедиційне обслуговування при перевезеннях вантажів автомобільним транспортом № 17042024 від 17.04.2024 укладений між ТОВ «Вектор Транс 2024» та ТОВ «Хіллдом Логістікс»; -договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018 укладений між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та ТОВ «АРТІ»; - договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № МТ2024/24п від 27.04.2024 укладений між ТОВ «Вектор Транс 2024» та ТОВ «ВДС Ексімтрейд»; -копію листа Langowski Logistics Sp. Z.o.o. від 03.01.2023 та його переклад українською мовою; -копію листа-відповіді Seacall Sp. Z.o.o. від 01.02.2024 та його переклад українською мовою; -коносамент (Bill of lading) № 244742883 від 02.10.2024; -коносамент (Bill of lading) № SHWS224091448 від 02.10.2024; -автотранспортну накладна (Road consignment note) № 1046 від 26.11.2024; -рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 4411 від 26.11.2024; -довідку про транспортні та складські витрати № 2611-8 від 26.11.2024.

Для доставлення товару з Китаю до України позивач уклав з ТОВ «Хіллдом Логістікс» договір про надання транспортноекспедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018.

Відповідно до п. 1.1. договору № 204018-118 виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Згідно з п. 2.1.2. договору № 204018-118 виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів.

Відповідно до п. 3.1. договору № 204018-118 вартість послуг зазначається у рахунках виконавця.

Згідно з п. 3.2. договору № 204018-118 ціна договору складає сукупність платежів зі сплати належної плати виконавцю та витрат, понесених виконавцем в інтересах замовника в цілях виконання цього договору.

Відповідно до п. 3.3. договору № 204018-118 оплата робіт та послуг здійснюється замовником протягом 14 календарних днів з часу пред`явлення рахунку. Рахунки, що пред`являються Виконавцем за цим договором, можуть направлятися засобами електронної пошти, факсимільним зв`язком, за допомогою поштових служб або вручаються особисто представнику клієнта.

Згідно з п. 3.5. договору № 204018-118 виконавець оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб з коштів за рахунок і за дорученням Замовника (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб).

Надалі, для організації перевезення вантажу з Циндао, Китай до Гданська, Польща, ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як замовник/експедитор) залучило ТОВ «Ай Сі Єс» (як виконавця) за договором про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 050918/1 від 05.09.2018.

Відповідно до п. 1.1. договору № 050918/1 виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Згідно з п. 2.1.2. договору № 050918/1 Виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів.

Відтак ТОВ «Ай Сі Ес» (ICS LTD) зазначено у графі «For delivery Please apply to» коносаменту (Bill of landing) № 244742883 від 02.10.2024 та у графі «Forwarding Agent - References» Коносаменту (Bill of lading) № SHWS224091448 від 02.10.2024.

Для зберігання товарів у Польщі ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як замовник) уклало з Seacall Sp.z o.o (як виконавцем) договір № 010622-15 від 01.06.2022.

Відповідно до п. 1.1. договору № 010622-15 цей договір регулює взаємовідносини сторін при виконанні виконавцем заявок замовника на організацію перевантаження вантажу з морського контейнера, який прибуває в порт Гданськ або Гдиня у вантажному автомобілі, а також при виконані комплексу послуг, пов`язаних з обробкою вантажу у порті Гданськ або Гдиня, а також організацію автоперевезення вантажу або контейнеру.

Відповідно до п. 1.3. договору № 010622-15 у рамках своєї господарської діяльності Виконавець діє від свого імені в інтересах замовника.

Для перевантаження товару з контейнеру в автомобіль Seacall Sp.z o.o., у свою чергу, уклало угоду зі складом у Польщі Langowski Logistics Magazyn вул. Kontenerowa 21, Gdansk, що підтверджується листом від Seacall Sp.z o.o від 01.02.2024. Цей склад зазначено у автотранспортній накладній № 1046 від 26.11.2024 у графі 22 «Підпис та штамп відправника».

Для поставки товару з Польщі до України ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як замовник) 17.04.2024 уклало із ТОВ «Вектор Транс 2024» (як виконавець) договір на транспортно-експедиційне обслуговування при перевезені вантажів автомобільним транспортом № 17042024.

Відповідно до п. 1.1. договору № 17042024 виконавець зобов`язується за винагороду організувати та виконати перевезення вантажу автомобільним транспортом на території України та в міжнародному сполученні, а також надати інші допоміжні послуги, а Замовник зобов`язується приймати та сплачувати послуги виконавця на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 10.1. договору № 17042024 для виконання умов цього договору виконавець має право залучати третіх осіб, при цьому виконавець несе відповідальність перед замовником за виконання умов цього договору.

Для організації перевезень ТОВ «Вектор Транс 2024» (як експедитор) 27.06.2024 уклало із ТОВ «ВДС Ексімтрейд» (як виконавцем) договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № МТ2024/24п.

Відповідно до п. 1.1. договору № МТ2024/24п експедитор доручає, а перевізник бере на себе зобов`язання щодо організації та здійснення перевезень автомобільним транспортом.

Згідно з п.3.3 договору № МТ2024/24п сторона, яка залучила третю особу до виконання свого зобов`язання за договором, несе перед іншою стороною договору відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання цією третьою стороною як за власні дії.

Для поставки товару ТОВ «ВДС Ексімтрейд» (як замовник) 05.11.2023 уклало з ФОП ОСОБА_1 (як виконавець) договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № 05/11/2023.

Відповідно до п. 1.1. договору № 05/11/2023 у відповідності до умов цього договору замовник доручає і надає для перевезення вантаж, а виконавець зобов`язується здійснити перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні до умов заявок замовника, а замовник зобов`язується сплатити погоджену сторонами провізну плату. ФОП ОСОБА_1 вказаний у графах 16 «Перевізник» та 23 «Підпис та штамп перевізника» автотранспортної накладної № 1046 від 26.11.2024.

ТОВ «Хіллдом Логістікс» 26.11.2024 виставив позивачу рахунок на оплату №?4411, за умовами якого сплаті підлягали: Морський Фрахт за межами митної території України: Ксінганг, Китай - Гданськ, Польща (125 622,66 грн.), навантажувально-розвантажувальні роботи за межами території України (17 404,25 грн.), автодоставка м. Гданськ (10 359,68 грн.), оформлення транзитної ВМД за межами митної території України (8 370,62 грн.), перевантаження за межами митної території України (11 529,96 грн.), Міжнародні транстпортні послуги за маршрутом м. Гданськ (Польща) - п/п Рава-Руська (Україна) а/м НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (45 646,97 грн.), Міжнародні транстпортні послуги за маршрутом п/п Рава-Руська (Україна) - м. Київ (Україна) а/м НОМЕР_1 /ВС5582XG (45 646,97 грн.), Відшкодування вартості транспортно-експедиційних послуг на території України (3 622,77 грн.); експедиторська винагорода (на території України) (8 167,91 грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 278 719,93 грн., з ПДВ 2 358,14 грн. Також виконавець 26.11.2024 видав довідку про транспортні та складські витрати № 2611-8, за якою вартість морського фрахту за маршрутом Циндао, Китай - Гданськ, Польща у контейнері HASU1551046 складає 125 622,66 грн. без ПДВ; вартість міжнародного автоперевезення вантажу у а/м НОМЕР_1 /ВС5582XG, становить: за маршрутом м. Гданськ (Польща) - п/п Рава-Руська (Україна) складає 45 646,97 грн без ПДВ, за маршрутом п/п Рава-Руська (Україна) - м. Київ (Україна) складає 45 646,97 грн без ПДВ. Локальні витрати, а саме навантажувально-розвантажувальні роботи, оформлення транзитної декларації, доставка вантажу на перевантаження, перевантаження по контейнеру HASU1551046 за межами митної території України (Гданськ, Польща), складає 47 654,51 грн. без ПДВ. Згідно умовам судноплавної лінії є 7 вільних днів від зберігання в порту, тому на вищезазначений контейнер зберігання не нараховувалось. Страхування вантажу не проводилося. Оскільки за умовами Договору оплата здійснюється протягом 14 днів, а рахунок виставлений 26.11.2024, строк на оплату наданих послуг спливав лише 09.12.2024, тому до митного оформлення не було надано доказів оплати за надані транспортні послуги.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України витрати, які декларант повинен додатково включити до ціни товару при визначені митної вартості товарів. З цього переліку Позивач мав включити лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Числові значення витрат за ч. 10 ст. 58 МК України підтверджуються: рахунком на оплату № 4411 від 26.11.2024 та довідкою про транспортні та складські витрати № 2611-8 від 26.11.2024.

Позивач у МД № 24UA50U9 від 28.11.2024 у графі 12 зазначив, що митна вартість імпортованих товарів станом на момент подачі МД складає 749981,29 грн. У графі 22 зазначено, що вартість товару становить 12765,49 дол. США. У графі 23 зазначено встановлений Національним банком України курс валюти дол. США до гривні станом на 28.11.2024 41,601. Позивачем було включено вартість перевезення товару до державного кордону України у розмірі 218 924,14 грн., що підтверджується розрахунками, наведеними у Таблиці розрахунку включення транспортних витрат до митної вартості імпортованих товарів (див. Таблицю розрахунку - Додаток № 55 у списку додатків)

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що оскільки зобов`язання за транспортування товару виникли лише перед ТОВ «Хіллдом Логістікс», а відтак позивачем подано документи до митного оформлення для встановлення взаємозв`язку між усіма суб`єктами господарювання, які здійснювали доставку товару з КНР до України.

Щодо застосування відповідачем 6-го (резервного) методу визначення митної вартості товару.

У рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначив, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2?4 ст. 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості для товару № 1 стала МД 24UA85U2 від 18.09.2024, де вартість такого товару становить 1,07 дол. США/кг. (даного виду товару та даного імпортера), для товару № 2- МД 24UA41U1 від 07.10.2024, де вартість такого товару становить 1,31 дол. США/кг. (даного виду товар та даного виробника). Позивач звертає увагу, що рішення про коригування митної вартості № UA901000/2024/000175/2 від 18.09.2024 та картка картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA901020/2024/000436 від 18.09.2024, на підставі яких Декларантом була подана скорегована МД № 24UA85U2 від 18.09.2024 (джерело коригування у цій справі), оскаржується Позивачем у Харківському окружному адміністративному суді, справа № 520/27935/24.

У Держмитслужбі України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення. Тому така інформаційна база не містить усіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічної позиції викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16а.

Відповідно до п. 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зокрема зазначено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним резервним методом, Відповідач не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 МК України.

Верховний Суд у постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 вказав, що наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, Відповідач не надав пояснення щодо корегувань на обсяг партії, не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 МК України. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Враховуючи наведене вище, провівши аналіз поданих доказів, як окремо кожен так і в їх сукупності, суд прийшов переконання про те, що жодних розбіжностей, наявності ознак підробки або не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари не встановлено, адже усі дії щодо ціни та подальшої її зміни підтверджено як самим контрактом, так і додатковими угодами та проформами інвойсу та комерційним інвойсом. Дії сторін з цього питання були послідовним, жодних ознак які б свідчили про їх невідповідність між собою не установлено. Відповідачем не підтверджено належними доводами неправильність визначення митної вартості позивачем за основним методом та таке відповідачем не спростовано, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд прийшов наступного.

Відповідачем прийнято картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003867 від 29.11.2024.

Згідно ст. 256 МК України відмова у митному оформленні є письмовим вмотивованим рішенням органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення через невиконання декларантом умов. Рішення повинне містити причини відмови та вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких дозволить здійснити митне оформлення.

Аналізуючи відомості, які містяться в оспорюваній картці відмові, то остання на переконання суду не є вмотивованою, оскільки не містить обґрунтування причин відмови, не зазначено, які вартісні показники є непідтвердженими та які відомості є неповними.

Окрім цього, підстави відмови суперечать одна одній, оскільки або документи не були подані, або вони не містять інформацію щодо складових митної вартості товарів. Документи, передбачені ст. 53 МК України, були подані до митного оформлення та підтверджують числові значення складових митної вартості.

Суд повторно відмічає, що позивачем доведено належними, допустимими доказами митну вартість товарів та відомості щодо ціни, що була сплачена за ці товари, а відтак у відповідача були відсутні підстави для прийняття картки відмови.

З огляду на викладене суд прийшов висновку про те, що оскаржувані рішення митниці про коригування митної вартості і картки відмови слід визнати протиправними, у зв`язку із чим такі підлягають скасуванню.

З огляду на викладене суд прийшов висновку про те, що оскаржувані рішення митниці про коригування митної вартості і картки відмови слід визнати протиправними, у зв`язку із чим такі підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «АРТІ» необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Суд установив, між позивачем та адвокатським об`єднанням «Роланд» укладено договір про надання правової допомоги № 2021/03/03.

Згідно з ч. 3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідач у відзиві на позов наводить аргументи про те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними із складністю справи, значно завищені.

Суд установив, визначення розміру оплати праці (гонорару) адвоката проводиться за попередньою домовленістю з позивачем у фіксованому розмірі та винагорода адвокатського об`єднання становить у сумі 10000,00 грн без ПДВ. Оплата здійснюється шляхом перерахунку коштів на рахунок адвокатського об`єднання протягом 5 днів з моменту отримання позивачем рахунку (п. п. 3.2, 3.5 договору).

Між сторонами укладено додаткову угоду № 67 від 02.12.2024 до договору про надання правової допомоги № 2021/03/03 від 22.03.2021. На підставі зазначеного Договору було видано ордер: серія АХ № 1228596 від 26.12.2024 адвокату АО «Роланд» Сільченку Сергію Олександровичу.

Пунктом 2 Додаткової угоди визначається обсяг послуг, що надаються. Сторони у пункті 5.1. Додаткової угоди визначили суму винагороди (гонорару) в розмірі 10000,00 грн, яка сплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди на підставі рахунку Адвокатського об`єднання.

Позивач сплатив винагороду (гонорар) у розмірі 10000,00 грн. за платіжною інструкцією № 21005 від 13.12.2024 на підставі рахунку № 110 від 12.12.2024.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.09.2020 (справа № №420/6027/19) положення чинного законодавства визначають можливість встановлення розміру вартості правничої допомоги адвоката у фіксованому розмірі із виключенням погодинної оплати, залежно від часу, витраченого адвокатом на здійснення представництва чи надання іншої правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 (справа №640/15803/19), від 01.09.2020 (справа №640/6209/19).

Згідно з правової позиції викладеної у постанові Великої Палата Верховного Суду 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.

Дослідивши вищевказані документи, суд дійшов висновку про те, що такий розмір витрат у даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Так, докази, надані позивачем на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, переконливо доводять, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи в суді першої інстанції, однак вони є неспірмірними із складністю справи, адже така розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, а включення адвокатом до наданих позивачу послуг таких видів наданої правової допомоги: подання адміністративного позову до суду, представництво інтересів позивача у інших державних органах, направлення відповіді на відзив іншим учасникам справи - не можна віднести до адвокатських послуг у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З огляду на викладене вище, фактичний об`єм виконаної адвокатом роботи, складність справи, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн, який обумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку адвокат витратив під час підготовки позовної заяви у цій справі, якістю та об`ємом підготовлених матеріалів та заяв по суті, а також складністю питань, які були предметом розгляду у справі.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов висновку, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100589/2 від 29.11.2024;

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/003867 від 29.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю АРТІ судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю АРТІ судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "АРТІ", місцезнаходження місто Харків, вулиця шосе Салтівське, будинок 67-А, ;

відповідач Львівська митниця, місцезнаходження місто Львів, вулиця Костюшка Т., будинок № 1, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 18.03.2025.

Суддя М. І. Садова