Справа № 541/811/25
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/811/25
Провадження № 2-а/541/26/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

25 лютого 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку для звернення до суду та вказував, що постановою № 31 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 січня 2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 210 КУпАП. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за його відсутності, так як його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, то дану постанову він отримав 05 лютого 2025 року, про що мається відмітка в самій постанові.

Розглядаючи питання дотримання строків звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивачем оскаржується постанова за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесена відносно нього 17 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз вказаних норм КАС України дає підстави стверджувати про обов`язок суду з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Позов ОСОБА_1 направлено до суду 21 лютого 2025 року поштовим засобом зв`язку, про що мається відмітка, з пропущенням десятиденного, з дня винесення постанови, строку на її оскарження, який встановлено ст. 289 КУпАП, тобто з порушенням вимог ч. 6 ст. 161 КАС України. Позивачем постанова про притягнення до адміністративної відповідальності отримана 05 лютого 2025 року, однак позовна заява направлена на адресу суду 21 лютого 2025 року знову ж таки з порушенням строку, тобто позов подано позивачем після закінчення строків звернення до адміністративного суду, установлених законом.

Позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, та вказав що ним пропущений строк звернення до суду, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, так як його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, та постанову він отримав лише 05 лютого 2025 року.

Ухвалою судді від 27 лютого 2025 року вищезазначену позовну заяву залишено буз руку, оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі та унеможливили своєчасне подання позову у строки передбачені законодавством.

На виконання ухвали судді від 27 лютого 2025 року представником позивача надана заява про усунення недоліків та зазначено причини пропуску строку звернення до суду аналогічні, що і були зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду подану разом із позовною заявою, а саме те, що розгляд справи відбувся без участі позивача, так як його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, та постанову він отримав лише 05 лютого 2025 року

Однак, позивачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі та унеможливили своєчасне подання позову у строки передбачені законодавством, а саме в строк десять днів з дня отримання постанови про адміністративне правопорушення, оскільки позивачем постанова отримана 05 лютого 2025 року, однак позовна заява направлена на адресу суду 21 лютого 2025 року з порушенням десятиденного строку.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених позивачем в обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд наголошує, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Загалом правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи викладене та встановлені фактичні обставини в сукупності, а також виходячи із принципу пропорційності та юридичної визначеності, суддею не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не можуть бути визнані поважними.

Вказане в сукупності дає підстави стверджувати про те, що зміст вказаних позивачем та встановлених при розгляді заяви обставин, свідчать про те, що цей строк був пропущений через відсутність зусиль позивача і належної старанності.

Вказане зумовлює повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї матеріалів згідно з частиною 2 статті 123 КАС України.

Повернення позовної заяви та надання позивачу права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою позовною заявою, не є обмеженням доступу до суду, гарантованого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 169, 243, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду, - відмовити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. А. Городівський