Справа № 640/27794/21
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

19 березня 2025 року Справа № 640/27794/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом:

Визнати дії інспектора батальйону № 4 роти № 2 полку № 1 в управлінні патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Михальчука Євгена Олександровича, які виразилися у внесенні до офіційного документу щодо ОСОБА_1 відомостей які цим документом непередбачені, незаконними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2021 відкрито позовне провадження в адміністративній справі за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року прийнято до розгляду адміністративну справу №640/27794/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 виправлено описку в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року.

Дослідивши подані позивачем матеріали позовної заяви, суд доходить висновку, що її подано з порушенням правил предметної підсудності, оскільки цю адміністративну справу не належить розглядати у Харківському окружному адміністративному суді, згідно з визначеними статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України правилами розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Так, у пункті 3 частини першої статті 4 КАС України міститься визначення поняття "адміністративний суд", за яким це суд, до компетенції якого зазначеним Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Виходячи з аналізу глави 2 розділу І КАС України під адміністративною юрисдикцією розуміється сукупність предметної, інстанційної, територіальної підсудності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію між місцевими загальними як адміністративними судами та окружними адміністративними судами.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 3 статті 27 КАС України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Статтею 286 КАС України передбачені такі особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Предметом оскарження в цій справі згідно з поданою позивачем позовною заявою є дії інспектора батальйону № 4 роти № 2 полку № 1 в управлінні патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Михальчука Євгена Олександровича, які виразилися у внесенні до офіційного документу щодо ОСОБА_1 відомостей які цим документом непередбачені.

Як вбачається з обгрунтування позовної заяви, інспектором Михальчуком Євгеном Олександровичем належним чином своїх посадових обов?язків виконано не було, що виразилося в тому, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 196700 містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи. Тобто, інспектор Михальчук Є.О. під час заповнення протоколу серії ААБ № 196700 свідомо вніс до даного протоколу відомості, які не передбачені ні Кодексом України про адміністративне правопорушення, ні Інструкцією з формлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а тому такі дії посадової особи є незаконними.

Отже, позивачем оскаржуються дії інспектора батальйону № 4 роти № 2 полку № 1 в управлінні патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Михальчука Євгена Олександровича в рамках справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин доходжу висновку, що вказана адміністративна справа повинна розглядатись місцевим загальним адміністративним судом.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Приймаючи рішення про передачу справи суд також враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви " 29458/04 та № 29465/04, пункт 24, фраза "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Вирішуючи справу "Занд проти Австрії", рішення від 12 жовтня 1978 року, Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "суд, встановлений законом" передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" роз`яснено, що у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді. Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Згідно з частиною 1 статті 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 - 28 цього Кодексу, є підставою для скасування рішення суду і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21.07.2019 року у справі №855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1206089 від 18.03.2025 року встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що зареєстрованим місцезнаходженням відповідача є вул. Хороброго Святослава, буд. 9, м. Київ, 03151.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі адміністративної справи №640/27794/21 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за встановленою законом підсудністю для розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 26, ст. 29, ст. 30, ст. 294, ст. 295, ст. 297 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу №640/27794/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними - передати на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Пасечнік О.В.