Справа № 212/1886/25
Суддя: Зімін М. В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/1886/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

20 лютого 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мудрак М.М. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову № 49 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн, оскільки військовозобов`язаний 20 жовтня 2024 року не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин.

Постанову № 49 від 11.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає незаконною та зазначає, що позивач викликався на 11:00 год. 20.10.2024, у той час як повістка доставлена до адресата і проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою» 26.10.2024. Зазначає, що повістку про виклик на 20.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 він не отримував, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів належного оповіщення явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку із вищевикладеним просить скасувати постанову № 49 від 11.02.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк на їх усунення.

24 лютого 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 21 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, залучено в якості співвідповідача по справі ІНФОРМАЦІЯ_4 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Не погодившись з позовними вимогами, представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 04 березня 2025 року направив до суду відзив на позов, в якому зазначено, що постанова винесена законно та обґрунтовано, а позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказав, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 відповідно до п. 34 Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» 10.10.2024 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням було належним чином направлено повістку № 564114 на прибуття 20.11.2024 року об 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 26.10.2024 року з поштового зв`язку «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла довідка про причину повернення/досилання відправлення в якому зазначено причину повернення адресат відсутній за вказаною адресою. 20.10.2024 року військовозобов`язаний не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свою чергу позивач не спростовує, а тому відповідно підтверджує, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повістка, була направлена на адресу: АДРЕСА_1 . Зазначає, що до завдань та функцій РТЦК та СП не відноситься контроль оповіщення військовозобов`язаних засобами «Укрпошти».

10 березня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що відповідачем в даному випадку повністю порушена процедура вручення повістки, а саме позивач своєчасно оновив (уточнив) персональні дані, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560; при уточненні персональних даних позивач вказав свою адресу фактичного мешкання, адресу електронної пошти та номер засобу зв`язку, які були актуальними на момент спроби направлення повістки; у поштовому ящику, за місцем реєстрації та фактичного мешкання позивача, зазначеного під час оновлення позивачем персональних даних, за весь період часу були відсутні повістки, листи чи будь-які інші сповіщення щодо необхідності явки до ТЦК та СП; будь - яких телефонних дзвінків з оповіщенням про необхідність отримання повістки Позивачу не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 викликано військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Повісткою № НОМЕР_1 від 10.10.2024 на 20 жовтня 2024 року на 11:00 год. для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 216 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_1 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток «Укрпошта» 26.10.2024.

08 лютого 2025 року уповноваженою особою Покровсько-Тернівського РТЦК складено Протокол № 49 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого 08.02.2025 о 11:00 год. в ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено факт порушення Закону України «Про оборону України» та абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являться за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Військовозобов`язаному ОСОБА_1 10.10.2024 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням було направлено повістку № 564114 на прибуття 20.10.2024 о 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки даних. 26.10.2024 з поштового зв`язку «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла довідка про причину повернення/досилання відправлення, в якому зазначено причину повернення адресат відсутній за вказаною адресою. 20 жовтня 2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

11 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 складено Постанову № 49 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 20 жовтня 2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин. Вказаною постановою накладено на громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про неявку на виклик у військовий комісаріат (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до п.3 ст. 22 Закон №3543-XII громадяни зобов`язані під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно ч.1 ст.22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період процедурою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок № 560) встановлено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Проаналізувавши вищевказану норму в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що оскільки повістку № 564114 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, а саме 26 жовтня 2024 року.

В свою чергу, суд судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 викликався на 11:00 год. 20.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі повістки № 564114, яка вважається врученою останньому 26 жовтня 2024 року, тобто після визначеного в ній строку для явки.

Таким чином, суд констатує, що оскільки позивач не був належним чином своєчасно оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ним не було порушено абз. 1 ч.1 та абз. 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а саме Постанова № 49 від 11 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 статті 210-1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 77, 242, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову № 49 від 11 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 статті 210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 19 березня 2025 року.

Суддя: М. В. Зімін