Справа № 201/12411/24
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/183/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в особі старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НПУ майора поліції Ступак Інни Анатоліївни про визнання дій неправомірними щодо притягнення до відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 111619 від 03.10.2024 року, -

в с т а н о в и в:

07.10.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в особі старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НПУ майора поліції Ступак Інни Анатоліївни про визнання дій неправомірними щодо притягнення до відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 111619 від 03.10.2024 року, в якому просив:

- визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень - старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України майора поліції Ступак Інни Анатоліївни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 03.10.2024 року за порушення п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, затвердженої наказом МВС № 515 від 07.12.2009 року;

- скасувати постанову серії ББА № 111619 від 03.10.2024 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 та адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старшим оперуповноваженим Дніпропетровського управління ДВБ НПУ майора поліції Ступак І.А. 03.10.2024р. прийнято спірну постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.127-4 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 17000 грн. Однак, позивач не згоден з прийнятою постановою, вважає її протиправною, незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв зазначене адміністративне правопорушення, а відповідачем, при його винесенні, всупереч вимогам чинного законодавства, не з`ясовано належним чином чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи наявна саме його вина у вчиненні правопорушення. Вказав, що при розгляді адміністративної справи порушені його права на захист, право на ознайомлення з матеріалами справи, а саме з доказами його вини у порушенні встановленого порядку приймання іспиту, а саме п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія затвердженої наказом МВС № 515 від 07.12.2009 року. Йому було надано лише висновок службового розслідування, проведеного працівниками регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області та Запорізьких областях. Пояснення позивача, свідчення ОСОБА_2 та пішохода, якому нібито було створено небезпеку на нерегульованому пішохідному переходу в матеріалах справи відсутні. Жодного доказу скоєння позивачем правопорушення не має.

Ухвалою судді від 19 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

Представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Мітягіна П.А. надала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Так на адресу РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій області надійшла доповідна записка адміністратора ТСЦ МВС № 122 Павла Шабанова, в якій останній повідомив, що під час перевірки відео файлів прийняття практичного іспиту адміністратором ТСЦ МВС № 1242 ОСОБА_1 у громадянки ОСОБА_2 виявлено факт порушення п. 20 розділу ІІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 грудня 2009 року № 515. Перевіркою даних Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ встановлено, що 8 серпня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , успішно склала практичний іспит для отримання права на керування транспортними засобами категорії «В», який приймав адміністратор ТСЦ МВС № 1242 ОСОБА_1

16 серпня 2024 року пояснення інспектора Волчкова О.І. надійшли до РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій області, в якому він повідомив, що 08.08.2024 року ним проведено практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії «В» ОСОБА_2 . Вказаний іспит було зафіксовано засобами відеоконтролю, під час іспиту вказана громадянка скоїла три помилки,за результатами іспиту іспит складено. Порушення п.20 розділу ІІІ Інструкції, на думку ОСОБА_1 ,- відсутні. Серед зафіксованих відеоматеріалами помилок, в екзаменаційному листі відсутній факт, що на 10 хвилині 41 секунді кандидаткою у водії була створена небезпека пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, яка ледве не наїхала на пішохода, у зв`язку з тим, що достатньо не зменшила швидкість або взагалі не зупинилась щоб дати дорогу пішоходу.

Відповідно до п.20 розділу ІІІ Інструкції, створена ситуація, що викликала необхідність втручання екзаменатора в управління транспортним засобом для запобігання аварійно-небезпечній ситуації та/або дорожньо-транспортній пригоді є підставою вважати практичний іспит не складеним. На підставі подання дисциплінарної комісії за результатами розгляду дисциплінарної справи від 31 жовтня 2024 року, державному службовцю ОСОБА_1 , наказом ГСЦ МВС у Дніпропетровській області від 08 листопада 2024 року оголошена догана.

13.12.2024 року на адресу суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву, в якій він вказує, що він не погоджується із посиланням на відповідні докази та норми права. Вважаючи за доказ його провини в скоєнні вказаного правопорушення поспішне прийняте рішення керівництвом ГСЦ МВС про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та рішення РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях про анулювання посвідчення ОСОБА_2 , які є наслідком незаконних дій майора поліції Ступак І.А. Також зазначив, що з метою оскарження даної постанови 04.10.2024 року до Дніпровського управління Департаменту внутрішньої безпеки позивачем надіслана заява про надання копії матеріалів дисциплінарного провадження (СЕД 213142024 від 03.10.2024 р), які зазначені в якості додатків до постанови БАА № 111619. У відповіді на його звернення щодо можливих порушень під час складання постанови ОСОБА_3 проведено перевірку, в ході якої вказані позивачем відомості щодо можливих порушень знайшли свого об`єктивного підтвердження та надіслані копії матеріалів дисциплінарного провадження на електронну адресу позивача.

Пізніше представник відповідача Мітягіна П.А. у запереченні уточнила дану відповідь, вказавши на технічну помилку в тексті листа, а саме просила врахувати текст: «Проведено перевірку, в ході якої вказана Вами відомості щодо можливих порушень НЕ знайшли свого об`єктивного підтвердження».

Дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 2 ст.127-4 КУпАП передбачає відповідальність за порушення посадовими особами територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія.

Таким чином, норма ч. 2 ст.127-4 КУпАП є бланкетною.

Зі змісту ч. 2 ст.127-4 КУпАП вбачається, що її диспозиція містить бланкетні норми, які не встановлюють певного порядку приймання іспитів, а передбачають існування інших норм.

Згідно п.1 Розділу І Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої Наказом МВС від 07.12.2009 року № 515 (в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 443 від 01.06.2023), ця Інструкція встановлює порядок приймання іспитів для отримання особами права керування транспортними засобами, оформлення, видачі, обміну, повернення, зберігання, анулювання та знищення національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія) територіальними сервісними центрами МВС (далі - ТСЦ МВС).

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія затвердженої наказом МВС № 515 від 07.12.2009 року, практичний іспит вважається нескладеним, якщо особа: допустила більше трьох типових помилок; створила ситуацію, що викликала необхідність втручання екзаменатора або спеціаліста закладу (у разі його присутності в транспортному засобі, на якому проводиться практичний іспит) в управління транспортним засобом для запобігання аварійно-небезпечній ситуації та/або дорожньо-транспортній пригоді; відмовилася виконати вправу практичного іспиту, крім випадків, коли виконання команди екзаменатора може призвести до порушення ПДР або створення аварійно-небезпечної ситуації та/або дорожньо-транспортної пригоди».

Судом встановлено, що старшим оперуповноваженим Дніпропетровського управління ДВБ НПУ майора поліції Ступак Інною Анатоліївною була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 111619 від 03.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.127-4 КУпАП, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

З оскаржуваної постанови серії ББА № 111619 від 03.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , 08.08.2024 року о 10 год. 41 хв., будучи адміністратором ТСЦ № 1242, під час приймання практичного іспиту у гр. ОСОБА_2 , порушив встановлений порядок приймання іспиту для отримання права керування транспортним засобами категорії «В», а саме п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, затвердженої наказом МВС № 515 від 07.12.2009 року, проігнорував створення ОСОБА_2 небезпеки пішоходу на нерегульованому пішохідному переході та не втрутився в управління транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 127-4 КУпАП.

З аналізу вищевказаного вбачається, що оскаржувана постанова, всупереч положенням ст. 283 КУпАП, не містить інформації, яке саме порушення порядку приймання іспиту допустив позивач, враховуючи, що Інструкція про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, містить окремий розділ ІІІ: «Порядок приймання практичного іспиту для отримання права керування транспортними засобами», якій складається з 24 пунктів.

Наведене, в свою чергу, унеможливлює встановлення судом об`єктивної сторони, та як наслідок складу адміністративного правопорушення, передбаченого 2 ст. 127-4 КУпАП.

Крім цього, у порушення вимог ст. 283 КУпАП, спірна постанова не містить також відомостей про нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

В контексті наведеного, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013, заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Також, у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити недоліки оскаржуваної постанови.

У відзиві на позовну заяву представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Мітягіна П.А. надала до суду відзив на позов яким просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, надавши копії матеріалів дисциплінарного провадження СЕД 213142024 від 03.10.2024), які зазначені в якості додатків до постанови серії БАА № 111619, проте суду не надано пояснень позивача, свідчень ОСОБА_2 та пішохода, якому нібито було створено небезпеку на нерегульованому пішохідному переходу, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.127-4 КУпАП.

Відтак, враховуючи викладене, суд вважає, що невідповідність спірної постанови, як акта індивідуальної дії, вимогам закону, в даному випадку вимогам ст. 283 КУпАП, а також неможливість виправлення судом вищевказаного недоліку, свідчить про її протиправність.

Також, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127-4 КУпАП, та як наслідок, не доведено факт порушення позивачем встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами.

Також у вказаній постанові відсутні місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), що вказує на порушення вимог ст. 283 КУпАП при розгляді майором поліції Ступак І.А. справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та винесенні за результатами розгляду постанови.

Під час розгляду зазначеного адміністративного матеріалу, автор постанови не долучив належного доказу про транспортний засіб, на якому приймався практичний іспит, в якому повинно бути зазначено, зокрема, додаткові педалі зчеплення, гальмування, дзеркало заднього виду для екзаменатора та місце інструктора.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки ним дотриманий встановлений порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія.

Відповідач покладений на нього обов`язок не виконав - не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його рішення.

Положеннями ст.280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Як видно з матеріалів справи, відповідач не долучив до справи диск із відеозаписами, з яких би вбачався факт приймання ОСОБА_1 практичного іспиту з порушенням п.20 розділу ІІІ Інструкції.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

У межах розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити недоліки оскаржуваної постанови.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127-4 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Отже, суд приходить до висновку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127-4 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про визнання дій неправомірними щодо притягнення до відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 111619 від 03.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст.127-4КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 283, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в особі старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НПУ майора поліції Ступак Інни Анатоліївни про визнання дій неправомірними щодо притягнення до відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 111619 від 03.10.2024 року - задовольнити.

Визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень, старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України майора поліції Ступак Інни Анатоліївни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 127-4 КУпАП.

Скасувати постанову серії ББА № 111619 від 03.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень, за ч.2 ст. 127-4 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 127-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дніпропетровське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, , адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, б.18А, 49000.

Суддя Сорока О.В.