Справа № 160/34760/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
31 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЛТЕКС" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UА110130/2024/000301/1 від 03 вересня 2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу надано документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту, однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, тому зазначені відповідачем розбіжності є необґрунтованими та безпідставними. У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування спірних рішень.
Ухвалою від 16 січня 2025 року суд відкрив провадження у адміністративній справі; призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
03.02.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що під час митного оформлення у митниці виник сумнів в заявлених декларантом відомостях, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. До митного оформлення не подано ряд документів на підтвердження заявленої митної вартості, що в свою чергу свідчить про заявлення декларантом неповних даних, а також не всіх складових митної вартості. У цьому випадку наявні розбіжності в числових значеннях, а також не підтверджено числові значення складових митної вартості товару. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, що унеможливлює перевірити числове значення вартості заявленого товару, відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п. 2 ст. 58 МК України, п. 6 ст. 54 МК України. Рішення містить причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відмітку про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом. Таким чином, на думку відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
05.02.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказано, що у зв`язку з тим, що відповідач стверджує, наданий до митного оформлення страховий поліс не можливо ідентифікувати з даною поставкою, оскільки на думку відповідача страховий поліс не містить реквізитів документів, що супроводжують вантаж та опис товару, проте, таке твердження суперечить наданому до митного оформлення страховому полісу, а тому є протиправною підставою коригування митної вартості.
Витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару. Тобто, відомості у наданому до митного оформлення страховому полісі дають можливість ідентифікувати його з оцінюваним товару.
Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації про те, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» придбало у NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) тканину:
1 «1. Тканина вибивна, полотняного переплетіння з надрукованим малюнком, виготовлена з синтетичних штапельних поліефірних волокон поліестер (52%) і бавовняних волокон (48%), поверхнева щільність 117г/м2: 30/30 76x68 полібавовна (52:48), щільність 117гсм,ширина 220см надрукована (final processing of the fabricas per sample) S/Loom 12-15 designs 985 рулонів, 58 948 м. Конструкція тканини POLYCOTTON (52:48) 76X68 /30X30: 52% поліестер, 48 % котон;76 - кількість пряжі в одному дюймі і називається основою;68 кількість пряжі в одному дюймі і називається утком;30х30 - номер пряжі. Виробник NR Industries of Textiles,PK
Товар було придбано на підставі Зовнішньоекономічного контракту № 08/12-4 від 08 грудня 2023 року (далі « Зовнішньоекономічний контракт»). У даному Зовнішньоекономічному контракті Позивач є Покупцем, а NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) є Постачальником товару.
Предметом даного Зовнішньоекономічного контракту є постачання Постачальником на адресу Покупця у номенклатурі та кількості, зазначених у Специфікаціях до цього Контракту товар. Товаром є тканина виробництва Пакистан.
Відповідно до п. 1.3 Зовнішньоекономічного контракту Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та сплатити на умовах, передбачених цим Контрактом товар у кількості, асортименті та термінах, визначених у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
Згідно з п. 1.4 Зовнішньоекономічного контракту специфікації погоджуються ті підписуються сторонами. У специфікаціях до цього контракту зазначаються: повне найменування товару, країна походження, вартість за одиницю, загальна вартість, номер і дата Контракту, умови постачання, терміни поставки, умови оплати, найменування Постачальника, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника погоджені Сторонами умови.
У відповідності до умов Зовнішньоекономічного контракту, 06 березня 2024 року Позивач та NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) уклали Специфікацію № 3.
Цією специфікацією Сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який позивач купив.
Загальна вартість товару за Специфікацією № 3 до Зовнішньоекономічного контракту складає 105 905,00 дол. США. Умови оплати: 25% передплата, 25% до заходу товару в порт призначення, і 50% протягом 40 календарних днів після заходу контейнеру в порт призначення (згідно даті отримання товару, зазначеній в CMR). Умови поставки CIF CONSTANTA.
28 травня 2024 року позивач та NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) внесли зміни до Специфікації № 3 до Зовнішньоекономічного контракту, якими остаточно узгоджено кількість та асортимент товару на суму 104 760,66 дол. США. Умов оплати та поставки не змінювались.
На виконання вказаних приписів щодо підтвердження митної вартості Позивачем надано Дніпровській митниці документи, які підтверджують митну вартість товару:
- зовнішньоекономічний контракт № 08/12-4 від 08 грудня 2023 року;
- специфікація № 3 від 06.03.2024 р. до Зовнішньоекономічного контракту № 08/12-4 від 08 грудня 2023 року;
- проформа інвойс № 680/1033/2024NR від 06.03.2024 р.
- банківський платіжний документ SWIFT, що стосується товару від 04.04.2024 р.;
- зміни від 28.05.2024 р. до Специфікації № 3 від 06.03.2024 р. до зовнішньоекономічного контракту № 08/12-4 від 08 грудня 2023року;
- рахунок фактура (інвойс) № 786/6655/2024/NR від 28.05.2024 р.;
- пакувальний лист № 786/6655/2024/NR від 28.05.2024 р.;
- пакувальний лист № 786/6655/2024/NR від 30.08.2024 р.;
- сертифікат якості від 28.05.2024 р.;
- експортна митна декларацію країни відправлення № 2905;
- коносамент № MEDUK3309193;
- банківський платіжний документ SWIFT, що стосується товару від 01.08.2024 р.;
- лист від постачальника від 30.08.2024 р.;
- договір транспортного експедирування № 220822-82 від 22.08.2022 р.;
- комерційна пропозиція від 28.05.2024 р. № 2805/3;
- заявка № 32 від 01.06.2024 р. про транспортно експедиційне обслуговування; - рахунок фактура про надання транспортно експедиційних послуг № 936 від 21.08.2024 р.;
- довідка про транспортні витрати № 2108/1 від 21.08.2024 р.;
- автотранспортна накладна CMR № 8787 від 21.08.2024 р.;
- договір про перевезення № 2406 від 25.01.2024 р.
У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000301/1 Відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та виявлено, що митне оформлення схожого товару у найближчий час здійснювалося за вартістю, більшою, ніж заявлена позивачем.
Згідно із графою 33 рішення про коригування митної вартості №UA110130/2024/000301/1 від 03.09.2024 року до товару позивача застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r - резервний метод.
Таким чином, Дніпровською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості.
Не погодившись з вказаними рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1ст. 4 МК України).
Відповідно ч. 2ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 4ст. 54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2ст. 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене ч. 5 ст. 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3ст.53 МК України.
З матеріалів справи ввидно, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
Щодо правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UА110130/2024/000301/1 від 03 вересня 2024 року, яким було скориговано митну вартість товару, суд зазначає таке.
06 березня 2024 року позивач та NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) уклали Специфікацію № 3. Цією специфікацією сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який позивач купив. Загальна вартість товару за Специфікацією № 3 до зовнішньоекономічного контракту складає 105 905,00 дол. США. Умови оплати: 25% передплата, 25% до заходу товару в порт призначення, і 50% протягом 40 календарних днів після заходу контейнеру в порт призначення (згідно даті отримання товару, зазначеній в CMR). Умови поставки CIF CONSTANTA.
06 березня 2024 року NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) виставило Позивачу проформу інвойс № 680/1033/2024NR на суму 105 905,00 дол. США. Умови оплати: 25% передплата, 25% до заходу товару в порт призначення, і 50% протягом 40 календарних днів після заходу контейнеру в порт призначення. Умови поставки CIF CONSTANTA.
25% від суми проформу інвойс № 680/1033/2024NR у розмірі 105 905,00 дол. США становить 26 476,25 дол. США. Інвойс це первинний документ у міжнародній торгівлі, який супроводжує вантаж на всьому шляху закордон. Його створює продавець та надсилає покупцю.
Проформа-інвойс це попередній інвойс, існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс.
У проформі інвойсі зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною.
Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись. Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни.
04 квітня 2024 року Позивача сплатив постачальнику NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) 26 476,25 дол. США, що підтверджується відповідним платіжним дорученням SWIFT, яке було надано до митного оформлення, та в якому є посилання на Зовнішньоекономічний контракт, на Специфікацію № 3 до зовнішньоекономічного контракту та на проформу інвойс № 680/1033/2024NR. 28 травня 2024 року позивач та NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) внесли зміни до Специфікації № 3 до Зовнішньоекономічного контракту, якими остаточно узгоджено кількість та асортимент товару на суму 104 760,66 дол. США. Умов оплати та поставки не змінювались. У зв`язку із внесенням змін до Специфікації № 3, 28 травня 2024 року NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) було виставлено Позивачу загальний комерційний інвойс № 786/6655/2024/NR, яким сторони остаточно погодили поставу товару по Специфікації № 3 зі змінами на суму 104 760,66 дол. США.
Відповідно до умов оплати, погоджених Специфікацією № 3 зі змінами, позивачу необхідно було сплатити 25% від суми комерційного інвойсу № 786/6655/2024/NR до заходу товару в порт призначення. 25% від суми комерційного інвойсу № 786/6655/2024/NR у розмірі 104 760,66 дол. США становить 26 190,165 дол. США. На виконання вимог Специфікації № 3 зі змінами та комерційного інвойсу № 786/6655/2024/NR, 01 серпня 2024 року позивач сплатив постачальнику NR Industries of Textiles (м. Файсалабад, Пакистан) 26 190,17 дол. США, що підтверджується відповідним платіжним дорученням SWIFT, яке було надано до митного оформлення, та в якому є посилання на Зовнішньоекономічний контракт, на Специфікацію № 3 зі змінами до Зовнішньоекономічного контракту та на комерційний інвойс № 786/6655/2024/NR.
Відповідно до Специфікації № 3 зі змінами 50% вартості товару позивач повинен сплатити протягом 40 календарних днів після заходу контейнеру в порт призначення (згідно даті отримання товару, зазначеній в CMR). Згідно із автотранспортною накладною CMR № 8787 оцінюваний товар отримано 21 серпня 2024 року.
Враховуючи, що товар позивачем отримано 21 серпня 2024 року, позивач повинен був сплатити 50% вартості товару до 30 вересня 2024 року. Під час митного оформлення товару ця оплата не була здійснена позивачем, що не суперечить умовам зовнішньоекономічного контракту.
Оплата решти товару позивачем була здійснена 27 вересня 2024 року у розмірі 52 094,24 дол. США, тобто після митного оформлення товару та після прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, що підтверджується відповідним платіжним дорученням SWIFT, в якому є посилання на Специфікацію № 3 зі змінами до Зовнішньоекономічного контракту та на комерційний інвойс № 786/6655/2024/NR.
Таким чином, на думку суду, висновок відповідача про те, що момент митного оформлення позивач уже повинен був сплатити вартість оцінюваного товару у повному обсязі, суперечить фактичним обставинам справи, та не свідчить про наявність розбіжностей.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 815/3558/16 зробив висновок, що відсутність у представлених Позивачем до митного оформлення інвойсах умов оплати в частині наведення інформації чи здійснюється поставка на умовах попередньої оплати чи відстрочки платежу, не свідчить про наявність розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення документах та про не підтвердження ним митної вартості заявленого до декларування товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 у справі №804/4680/16.
Також, у цьому страховому полісі вказано відомості про позивача як отримувача, тому відомості у наданому до митного оформлення страховому полісі дають можливість ідентифікувати його з оцінюваним товару.
Узгодивши умови поставки товару CIF згідно з офіційними правилами Інкотермс 2010, Сторони тим самим встановили, що витрати на страхування та транспортування входять до ціни товару. Така правова позиція узгоджується із позицією, викладеною в Постанові від 18 липня 2019 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 821/829/18.
Таким чином, наданий до митного оформлення страховий поліс підтверджує, що витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни, а тому є протиправною підставою коригування митної вартості.
Стосовно складових витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, суд встановив таке.
На підтвердження складових митної вартості товару, пов`язаних із транспортуванням товару, позивач під час митного оформлення було надав відповідачу наступні документи: ·
- договір транспортного експедирування № 220822-82 від 22.08.2022 р.;
- комерційна пропозиція від 28.05.2024 р. № 2805/3;
- заявка № 32 від 01.06.2024 р. про транспортно експедиційне обслуговування;
- рахунок фактура про надання транспортно експедиційних послуг № 936 від 21.08.2024 р.;
- довідка про транспотрні витрати № 2108/1 від 21.08.2024 р.; - автотранспортна накладна CMR № 8787 від 21.08.2024 р.;
- договір про перевезення № 2406 від 25.01.2024 р.;
- коносамент № MEDUK3309193.
Організацією перевезення товару позивача здійснювало ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» на підставі договору № 220822-82 від 22.08.2022 року про надання транспортно експедиторських послуг з перевезень експортно імпортних та транзитних вантажів (далі «Транспортний договір»). Відповідно до умов Транспортного договору, Позивач є замовником, а ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» Виконавцем. Відповідно до п. 1.1. Транспортного договору виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.
22 січня 2024 року позивач та ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» уклали додаткову угоду № 1 до Договору № 220822-82 від 22.08.2022 року про надання транспортно експедиторських послуг з перевезень експортно імпортних та транзитних вантажів, якою вирішили, що оплата фрахту, послуг перевезення та транспортно експедиторського обслуговування здійснюються Замовником, тобто позивачем, протягом 15 календарних днів з дати отримання від виконавця, тобто ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ», рахунку на оплату.
Після митного оформлення товару та після прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення позивач та ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» склали акти надання послуг, які підтверджують відомості у наданих до митного оформлення рахунках на оплату від ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» та довідці про транспортні витрати. 03 вересня Позивач та ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ. ДІ» склали акт про надання транспортно експедиційних послуг № 958, у якому є посилання на рахунок № 936 від 21.08.2024 р. та на контейнер № FFAU1658787.
Відповідно до даного акту виконавцем було виконано такі послуги:
1. Локальні витрати в порту призначення Констанца, Румунія: ВРР, оформлення Т1 на суму 34 242,67 грн.
2. Міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України: Констанца (Румунія) - Орлівка (Україна) на суму 32 680,00 грн.
3. Міжнародне автоперевезення по території України: Орлівка (Україна) Дніпро (Україна) на суму 50 000,00 грн.
4. Транспортно експедиційне обслуговування на території України на суму 11 138,77 грн. Загальна вартість наданих послуг за цим актом складає 130 289,19 грн з ПДВ (сума ПДВ 2 227,75 грн).
Суд зазначає, що акти наданих послуг є первинними документами, а тому є належними доказами, що підтверджують витрати позивача на транспортування оцінюваного товару. Ці акти підтверджує інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення рахунках на оплату та довідці про транспортні витрати.
Щодо вагових показників товару, судом встановив таке.
Відповідач зазначає, що у наданих рахунках на оплату від Експедитора відсутні вагові показники, згідно з якими проведено розрахунок витрат транспортування, що не дає на думку Відповідача можливості перевірити правильність нарахування додаткових складових. Проте таке твердження є безпідставним, оскільки відповідачу було надано документи, в яких є інформація про вагові показники оцінюваного товару, а саме: Комерційний інвойс, Пакувальний лист, сертифікат про походження товару, митна декларація країни відправлення, коносамент, заявку № 32 про транспортно експедиційне обслуговування.
Згідно із цими документами загальна вага брутто (G.W.) оцінюваного товару становить 21 640,00 кг. Тобто відомості про вагу оцінюваного товару у відповідача були в наявності і відповідач відповідно мав можливість перевірити усі розрахунки.
Щодо надання послуг експедиційного обслуговування, суд вказує, що відповідно до пункту 5 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.
Статтею 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» (далі Закон) визначено, що транспортно-експедиторська діяльність підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
Стаття 8 Закону містить перелік видів транспортно-експедиторських послуг, що надаються експедиторами за дорученням клієнтів, який є відкритим і завершується абзацом: «надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно- експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству».
Згідно зі статтею 9 Закону за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.
При цьому у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.
Наведені норми свідчать, що транспортно-експедиторські послуги є допоміжними та супутніми послугами під час транспортування товарів, при цьому вони не є складовою цього процесу, а плата експедитору за послуги з організації та забезпечення перевезень не є частиною витрат на транспортування товарів.
Крім цього, відповідач вважає, що при транспортуванні товару у позивача були й інші витрати, пов`язані із перевезенням товару, а саме демердж та детенешн. Натомість, жодних доказів та підтверджень свого твердження відповідач не надає.
Суд зазначає, що усі складові витрати на транспортування, які поніс позивач, документально підтверджені та були подані до митного оформлення, а документи, що підтверджують такі витрати, не мають жодних розбіжностей і відповідні витрати були включені у заявлену ним митну вартість оцінюваного товару. Позивачем усі складові митної вартості, які пов`язані із транспортуванням, включені та документально підтверджені.
Щодо інформації з митних декларацій, які була джерелом для коригування, суд зазначає, що згідно із графою 33 рішення про коригування митної вартості №UA110130/2024/000301/1 від 03.09.2024 року до товару позивача застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r - резервний метод.
Суд вказує, що зменшення вартості товарів в порівнянні з попередніми митними оформленнями і наявність рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству не передбачено законом як підстави для витребування додаткових документів і коригування митної вартості, і не може бути підставою обґрунтованого сумніву у заявленій митній вартості. Адже наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного Позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.
Аналогічна правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 у справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 у справі №809/4367/15.
Стосовно тверджень вдповідача, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, суд зазначає про таке.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15.
Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
Суд зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим суд зазначає про додатковий тягар, покладений на позивача.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку Митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 у справі №815/3400/17.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що митним органом оспорювані рішення прийняті без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства, тому наявні підстави для їх скасування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи видно, що за подання вказаного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2678 від 27.12.2024.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UА110130/2024/000301/1 від 03 вересня 2024.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук