Справа № 640/19313/22
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року №640/19313/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А.Б., розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, )
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

- Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві;

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просили суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України України в місті Києві, що полягає у неформуванні та неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 300,00 гривень (дванадцять тисяч триста гривень 00 копійок), сплаченого згідно з квитанцією від 07.11.2020 №ПН3924270;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов?язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 300,00 гривень, сплаченого згідно з квитанцією від 07.11.2020 №ПН3924270;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України України в місті Києві, що полягає у неформуванні та неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення ОСОБА_2 безпідставно сплаченого збору на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 300,00 гривень (дванадцять тисяч триста гривень 00 копійок), сплаченого згідно з квитанцією від 07.11.2020 №ПН3924269;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на загальнообов?язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12 300,00 гривень, сплаченого згідно з квитанцією від 07.11.2020 №ПН3924269.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі сплатили збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості придбаного нерухомого майна за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж. Відтак, кошти в сумі 24600,00 грн, сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню. Позивачі звернулись до Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві з заявами, в яких просили повернути помилково сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та зазначили реквізити для перерахунку даних коштів. Проте, відповідач листами повідомив про відмову в задоволенні поданої заяви. Не погоджуючись з прийнятим рішенням про відмову позивачі звернулись до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду справу прийнято до свого провадження суддею Діскою А.Б. та продовжено розгляд у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

До суду станом на час розгляду справи відзив від відповідача не надходив.

Водночас представником позивачем було подано відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити. Наголошує на тому, що до позовної заяви додано документальне підтвердження того, що позивачі придбавали перше своє житло, що надає їм право на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбано у власність у рівних частках квартиру АДРЕСА_3 , згідно договору купівлі-продажу квартири від 07 листопада 2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В., зареєстровано в реєстрі за №536 (а.с. 21-23).

Відповідно до пункту 4 Договору відчуження квартири, що є предметом цього договору, за домовленістю сторін та з урахуванням ринкової вартості такої нерухомості, вчинено за 2460000 грн.

Згідно з пунктом 16 Договору визначено, що усі витрати, пов`язані з посвідченням цього договору сплачують покупці.

На виконання умов Договору та чинного законодавства України, позивачами було сплачено збір на обов?язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від ціни договору у сумі 24600,00 гривень, кожним рівними частками, а саме: ОСОБА_1 у сумі 12300,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 07.11.2020 №ПН3924270 та ОСОБА_2 у сумі 12300 гривень, що підтверджується квитанцією від 07.11.2020 №ПH3924269 (а.с. 27-28).

Позивачі наголошують, що квартира кожним із позивачів придбавалась вперше, а тому, відповідно до положень чинного законодавства України позивачі звільняються від сплати збору на обов?язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 21.09.2022 про повернення коштів, які були помилково сплачені за придбавання житла вперше.

Проте, листом щодо повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна від 29.09.2022 №2600-0603-8/123955 відповідач фактично відмовив ОСОБА_1 у поверненні помилково сплаченого збору на обов?язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від ціни договору у сумі у сумі 12 300,00 гривень та зазначено про право позивача рішення органу Пенсійного фонду України оскаржити в судовому порядку.

Так само, ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 21.09.2022 про повернення коштів, які були помилково сплачені за придбавання житла вперше.

Проте, листом щодо повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна від 29.09.2022 №2600-0603-8/123965 відповідач фактично відмовив ОСОБА_2 у поверненні помилково сплаченого збору на обов?язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від ціни договору у сумі у сумі 12 300,00 гривень та зазначено про право позивача рішення органу Пенсійного фонду України оскаржити в судовому порядку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачі звернулись з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз.1 п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За змістом абз.2 п.9 ст.1 цього Закону нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Абз.3 п.9 ст.1 вищевказаного Закону передбачає, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналогічні положення містяться у п.15-1 та абз.1 п.15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740 (далі - Порядок №1740).

Відповідно до абз.2 п.15-3 Порядку №1740 документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Згідно з підп. «б» п.15-2 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 внесено зміни до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (далі - Постанова №866), зокрема, доповнено п.15-2 вказаного Порядку підпунктами «в» і «г» такого змісту:

«в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов».

Крім того, пункт 15-3 доповнено абзацом такого змісту:

«Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» набрала чинності 26.09.2020.

З системного аналізу наведених вище правових норм слідує, що з 26.09.2020 законодавцем конкретизовано та деталізовано законодавство, яке регламентувало підстави та процедуру звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, держава чітко визначила коло осіб, які у розумінні Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» вважаються такими, що придбавають житло вперше (до придбання житла особа не набувала права власності на інше житло в будь-який із перелічених способів: не приватизувала державний житловий фонд, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); перелік документів, котрі особа повинна зібрати та надати для підтвердження того, що вона вперше придбаває житло.

Таким чином, починаючи з 26.09.2020 у рамках чинного законодавства держава створила цілком дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Для цього фізична особа подає нотаріусу:

- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло,

- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абз. 4 п.5-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона може подати заяву до пенсійного органу про повернення помилково сплачених коштів з бюджету.

До такої заяви особа має додати пакет документів, визначений підпунктом «в» п. 15-2 Порядку № 1740 на підтвердження того, що житло придбавається вперше.

Тобто, законодавець, у випадку помилкової сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, покладає на особу подання певного пакету документів, встановленого Порядком №1740 для виникнення у пенсійного органу обов`язку формування подання про повернення помилково сплачених коштів.

З матеріалів справи убачається, що позивач на обґрунтування факту придбання житла вперше до заяв, направлених відповідачу долучили: копію паспорта заявника, копію договору купівлі-продажу, копію витягу з державного реєстру, копію квитанції про сплату збору до пенсійного фонду (а.с. 29, 39).

Разом з тим, усіх необхідних документів, визначених п.15-2 Порядку №1740, на підтвердження того, що житло придбане позивачами вперше надано не було.

Так, суд звертає увагу, що за змістом частини 1 статті 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду.

Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

У рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року надано офіційне тлумачення частини 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно з яким, зокрема, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачі виконали вимоги підпункту «в» пункту 15-2 Порядку №1740 щодо подання відповідачу відповідних документів на підтвердження того, що житло придбане ними вперше. Зокрема, позивачами при зверненні до відповідача не було надано довідок з місць проживання (після 1992 року) на підтвердження невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Суд зазначає, що надані позивачами до суду довідки на підтвердження неучасті у приватизації державного житлового фонду (а.с. 37, 38, 48-51) не було долучено до заяв про повернення помилково сплаченого збору до пенсійного фонду, та не були досліджені відповідачем.

Таким чином, за відсутності подання позивачами документів, визначених пунктом 15-2 Порядку №1740 у редакції Постанови №866, суд констатує невиконання позивачами вимог, необхідних для повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості придбаного нерухомого майна, а тому відмова ГУ ПФУ у формуванні та направленні до казначейського органу подання щодо повернення позивачам суми помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є правомірною.

Водночас, така відмова не перешкоджає повторному зверненню позивачів із відповідними документами, які до заяви позивачами не надавалися відповідачу, для позитивного вирішення питання про повернення помилкового сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

При вирішенні наведеного спору суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 25.11.2021 у справі № 280/9714/20, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом під час вирішення наведеного спору.

У зв`язку наведеним, суд не убачає підстав для задоволення позовних вимог, оскаржувана відмова пенсійного органу у поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна прийнята обґрунтовано.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, у задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, позиву не підлягають відшкодуванню судові витрати в порядку статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.