Справа № 160/17763/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/17763/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 р. (суддя Голобутовський Р.З) в адміністративній справі №160/17763/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо не проведення їй нарахування грошового забезпечення, із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату їй грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за 2021 - 2023 р., виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 р.» станом на 1 січня 2021 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 р.» станом на 1 січня 2022 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 р.» станом на 1 січня 2023 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» , із врахуванням виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 25 жовтня 2021 р. по теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 та його структурних підрозділах. Нарахування та виплата їй грошового забезпечення в 2021 - 2023 р. проводилась із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2018 р., що протирічить приписам пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. в первісній редакції, дію якого було відновлено з 29 січня 2020 р. на підставі рішення суду у справі №826/6453/18.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 р. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою; відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 та визначено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у проведенні нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 , із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за 2021 - 2023 р., виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 р.» станом на 01 січня 2021 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 р.» станом на 01 січня 2022 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 р.» станом на 01 січня 2023 р., на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 р., із урахуванням вже виплачених сум;

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на порушення норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про відсутність правових підстав для здійснення розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р., на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25 жовтня 2021 р. по теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 та його структурних підрозділах.

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом №6/3/891 від 01 липня 2024 р. повідомив ОСОБА_1 , що за період проходження нею військової служби, її посадовий оклад та оклад за військовим званням, розраховувався із розміру 1762,00 грн., що був помножений на відповідний тарифний коефіцієнт.

Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розрахунку грошового забезпечення у 2021 - 2023 р., виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р., на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів

України №704 від 30 серпня 2017 р., ОСОБА_1 звернулася до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29 січня 2020 р. - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, діє редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р., яка була чинною до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 р., тому розрахунок грошового забезпечення військовослужбовців із вказаної дати і до 20 травня 2023р. - дати набрання законної сили постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 р., повинен здійснюватися із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р., якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У примітці 1 Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

У примітці Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. закріплено, що оклади за військовим (спеціальним) званням, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 р. пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Після внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р., зміст приміток Додатків 1 та 14 до останньої не було приведено у відповідність із нормою пункту 4 цієї Постанови.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови КМУ №103. Відновлено дію пункту 4 Постанови КМУ №704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 р. у справі № 440/6017/21 дійшов таких висновків:

- з 01 січня 2020 р. положення пункту 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з цією постановою, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У подальшому аналогічні висновки були також викладені Верховним Судом ще у ряді у постанов, зокрема від 31 серпня 2022 р. у справі № 120/8603/21-а, від 12 вересня 2022 р. у справі № 500/1813/21, від 22 вересня 2022 р. у справі № 500/3840/21, від 16 листопада 2022 р. у справі № 120/648/22-а, від 22 березня 2023 р. у справі № 340/10333/21, від 06 лютого 2023 р. у справі № 160/2775/22, від 19 вересня 2023 р. у справі № 160/15756/21.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і в постанові від 08 жовтня 2024 р. у справі №580/8908/23, а також зазначив, що не може бути застосовано до даних правовідносин розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів. Військовослужбовці, враховуючи особливий вид їх службової діяльності та спеціальний статус, не відносяться до працівників інших державних органів.

Починаючи з 20 травня 2023 р. до даних правовідносин застосовується вже редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, згідно внесених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. №481 змін, в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, виходячи з розміру 1762,00 грн.

Викладене свідчить про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо наявності в ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за 2021 - 2023 р., виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня 2021 р. та 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято судом з дотриманням норм матеріального права, є законним та обгрунтованим, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №160/17763/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 березня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник