Справа № 580/1861/25
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року справа № 580/1861/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.01.2025 №52;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняти рішення про призначення позивачу з 29.10.2024 пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 10.03.1993 по 30.09.1997, з 01.10.1997 по 31.12.1998, з 01.07.2000 по 31.12.2001, з 01.10.2008 по 31.10.2008, з 01.10.2024 по 31.12.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області всупереч вимог законодавства України не зарахувало до страхового стажу позивача періоди роботи з 10.03.1993 по 30.09.1997, з 01.10.1997 по 31.12.1998, з 01.07.2000 по 31.12.2001, з 01.10.2008 по 31.10.2008, з 01.10.2024 по 31.12.2024 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1987, з огляду на формальні недоліки. Позивач зазначає, що працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 з врахуванням вимог ст. 122 КАС України прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити повністю, надали до суду відзиви на позов, у яких зазначили, що позивач не має права на пенсію за віком через не зарахування йому періодів роботи з 10.03.1993 по 30.09.1997, з 01.10.1997 по 31.12.1998, оскільки відсутня назва підприємства куди особа була прийнята на роботу, відсутні назви документів, що є підставами внесення записів про прийом та звільнення, записи здійснені одним чорнилом та почерком, з 03.01.1999 по 31.12.2001, оскільки дані про нараховану заробітну плату по даному підприємстві в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні (стаж зараховано частково з 03.01.1999 по 30.06.2000, жовтень 2008 року стаж поза межами трудових відносин, з 01.10.2024 по 31.12.2024, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 20.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за результатами розгляду заяви позивача у порядку екстериторіальності, рішенням від 27.01.2025 №52 відмовило йому у призначенні пенсії за віком, через відсутність необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV) закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До дати набрання чинності Законом №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР, який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України Про пенсійне забезпечення, що набрав чинності 01.01.1992 та в редакції Закону від 11.02.1998, що діяла станом на 18.08.1999 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників на той час регулювався Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (далі Основні положення), які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310.

Отже, до стажу роботи має бути зараховано роботу, виконану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків чи звернення до даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10.04.1987 містять записи про його навчання та трудову діяльність, зокрема: з 01.09.1981 до 28.02.1987 навчання у Київському політехнічному інституті; з 13.04.1987 до 09.03.1993 робота на різних посадах в НВО «Ротор»; з 10.03.1993 до 30.09.1997 робота фінансовим директором товариства з обмеженою відповідальністю «АКА»; з 30.09.1997 до 31.12.1998 робота директором товариства з обмеженою відповідальністю «АКА ТРЕЙД»; з 03.01.1999 до 30.09.2008 робота фінансовим директором товариства з обмеженою відповідальністю «Арктика»; з 01.07.2022 до 12.12.2023 робота інженером з ремонту ПП «Офіс Техніка»; з 13.12.2023 робота на посаді ремонтувальника площинних спортивних споруд КП «Спортивний комплекс «Будівельник».

У трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази із зазначенням дати і номеру, як на підставу внесення записів, вони завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Суд звертає увагу, що підставою незарахування стажу з 10.03.1993 по 30.09.1997 та з 01.10.1997 по 31.12.1998 у спірному рішенні вказано, що відсутня назва підприємства куди особа була прийнята на роботу, відсутні назви документу, що є підставою внесення запису про прийом на роботу. Крім того записи здійснені одним чорнилом та почерком.

Так, в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, зокрема, у постановах від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 05 березня 2020 року у справі №171/799/17(2-а/171/45/17), згідно з якою, певні недоліки при заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, позивач не має нести негативні наслідки за окремі неістотні недоліки у внесених записах в трудовій книжці.

Крім того відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ОК-5, яка формується, починаючи з січня 1998 року, містить інформацію щодо зарахованого позивачу страхового стажу за період січень-грудень 1998 року.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що періоди роботи з 10.03.1993 по 30.09.1997 та з 01.10.1997 по 31.12.1998 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивачу.

Крім того, оскаржуваним рішенням не зараховано позивачу до страхового стажу періоди з 03.01.1999 по 31.12.2001 (стаж зараховано частково з 03.01.1999 по 30.06.2000), жовтень 2008 року, з 01.10.2024 по 31.12.2024, через те, що дані про нараховану заробітну плату та інформація про сплату страхових внесків відсутня в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З цього приводу суд зазначає, що порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону №1058-IV відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до положень ст.106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Тому внаслідок невиконання обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи з 01.07.2000 по 31.12.2001, з 01.10.2024 по 31.12.2024, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 28 травня 2021 року у справі №591/3839/16-а.

Крім того, наявність страхового стажу позивача за жовтень 2008 року підтверджено даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхового внеску в розмірі 600,00 грн. (при необхідному 545,00 грн.).

Таким чином, стаж позивача з 01.07.2000 до 31.12.2001, жовтень 2008 року, з 01.10.2024 до 31.12.2024 підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.01.2025 №52 про відмову у призначенні пенсії за віком, як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 зарахувати періоди роботи позивача з 10.03.1993 до 30.09.1997, з 01.10.1997 до 31.12.1998, з 01.07.2000 до 31.12.2001, з 01.10.2008 до 31.10.2008, з 01.10.2024 до 31.12.2024 до страхового стажу згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1987.

Суд також зазначає, що відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.

За наслідками розгляду заяви позивача та документів встановлено, що його вік станом на час звернення 60 років, страховий стаж 26 років 4 місяці 26 днів.

Також, з огляду на вищевикладене позивач має право на зарахування до страхового стажу періодів з 10.03.1993 до 30.09.1997, з 01.10.1997 до 31.12.1998, з 01.07.2000 до 31.12.2001, з 01.10.2008 до 31.10.2008, з 01.10.2024 до 31.12.2024, що у сукупності становить 7 років 7 місяців 22 дні.

Оскільки вищевказане підтверджує наявність у позивача страхового стажу більше 31 року, які також надавались до органу Пенсійного фонду України для розгляду та призначення пенсії, на переконання суду, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058-IV.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст.245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючі визначені ст.26 Закону №1058-IV підстави та умови призначення пенсії за віком, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії на пільгових умовах вік та стаж, вирішення питання призначення пенсії у даному випадку не є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.

Таким чином, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень дійшов висновку зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області, як територіального органу ПФУ, який у порядку екстериторіальності розглядав заяву позивача, повторно розглянути заяву позивача від 20.01.2025 та прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , а звернення за пенсією відбулось 20.01.2025, тобто в межах 3-х місяців, пенсія позивачу має бути призначена з часу досягнення пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.01.2025 №52 про відмову ОСОБА_1 у призначенні позивачу пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 А, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди його роботи з 10.03.1993 до 30.09.1997, з 01.10.1997 до 31.12.1998, з 01.07.2000 до 31.12.2001, з 01.10.2008 до 31.10.2008, з 01.10.2024 до 31.12.2024, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 А, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 20.01.2025 та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 29.10.2024 пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО