Справа № 644/11031/24
Суддя: Спесивцев О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/645/14/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Спесивцева О.В.

за участю секретаря судового засідання Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому, з урахуванням уточнень, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3618009 від 07.12.2024 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки станом на час складання оскаржуваної постанови йому не було відомо про існування постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, яка набрала законної сили. Зазначив, що з описової частини постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року у справі № 638/14186/23 вбачається, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП була розглянута за відсутності позивача. Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник позивача - адвокат Семеха Дмитро Сергійович і оскаржив постанову в апеляційному порядку. Постановою Харківського апеляційного суду від 30.04.2024 року, що була опублікована в ЄДРСР лише 28.06.2024 року, апеляційну скаргу захисника було залишено без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від16.01.2024 у справі № 638/14186/23 - без змін. Вказує, що зі змісту вступної та резолютивної частини постанови Харківського апеляційного суду від 30.04.2024 року вбачається, що справа №638/14186/23 була переглянута також без участі позивача, оскільки і на час розгляду справи в суді першої інстанції, і на час її апеляційного перегляду позивач проходив військову службу в лавах ЗСУ і не міг з`явитися в судове засідання. Більш того, через вказані обставини захисник навіть просив апеляційний суд зупинити апеляційне провадження у справі № 638/14186/23, але апеляційний суд відмовив у задоволенні відповідного клопотання. При цьому, про винесення зазначеного рішення позивача не повідомляв ані захисник, ані апеляційний суд. Засобами поштового зв`язку зазначене судове рішення позивач також не отримував. Вказує, що весь цей час позивач проходив військову службу, виконував бойові завдання і не мав можливості самостійно цікавитися результатами розгляду справи №638/14186/23. Надані відповідачем відеозаписи не є належним доказом вчинення позивачем правопорушення, визначеного у ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки не доводять фактичного моменту обізнаності позивача з ухваленими судовими рішеннями по справі № 638/14186/23. На підставі викладеного, оскільки станом на час складання спірної постанови, позивач об`єктивно не знав про ухвалення Харківським апеляційним судом постанови від 30.04.2024 у справі №638/14186/23, вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.

Відповідачем було надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 07.12.2024 року інспектором 2 взводу 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області, лейтенантом поліції Майоровим Дмитром Анатолійовичем винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3618009, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Згідно вказаної постанови, 06.12.2024 року о 23:45:02 у м.Харків по вул.Сумській, 130, водій керував т/з NISSAN X-TRAIL 763BFB, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» ПДР.

Не погодившись із правомірністю притягнення до адміністративної відповідальності на підставі вказаної постанови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За даними оскаржуваної постанови, 06.12.2024 року о 23:45:02 у м.Харків по вул.Сумській, 130, ОСОБА_2 керував т/з NISSAN X-TRAIL 763BFB, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» ПДР.

Із матеріалів справи встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.01.2024 року по справі № 638/14186/23, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що водій ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, 23 вересня 2023 року о 19 годині 35 хвилини по площі Космічній, біля будинку № 14 у місті Харкові керував транспортним засобом «KIA Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду, проведеного у передбачений законом спосіб, а саме: висновком КНП ХОР «ОНД» від 23.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_2 станом на 21-30 год. 23.09.2023 року перебував в стані алкогольного сп`яніння. Свідки не залучалися, велася відеофіксація. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. В результаті зазначених вище дій, стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 603323 від 23.09.2023 року. Також, у вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисником ОСОБА_2 адвокатом Семехою Дмитром Сергійовичено подано апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30.04.2024 року клопотання захисника ОСОБА_2 адвоката Семехи Д.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня 2024 року задоволено, та поновлено такий строк. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовлено. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Семехи Д.С. залишено без задоволення. Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня 2024 року залишено без змін. Також, у вказаній постанові зазначено, що будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_2 та його захисник адвокат Семеха Д.С. в призначене судове засідання 30 квітня 2024 року не прибули, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавали, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Згідно ч. 10 ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Таким чином, постанова апеляційного суду набрала законної сили 30.04.2024 року.

Згідно ч. 4 ст. 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на момент винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами в силу постанови суду у справі № 638/14186/23.

Стосовно доводів позивача про відсутність доказів інформування його про прийняття судового рішення про позбавлення права керування транспортним засобом суд зазначає, що положення ст. 317 КУпАП пов`язують факт позбавлення особи права керування транспортним засобом саме із набранням законної сили відповідним рішенням суду.

Зі змісту як постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.01.2024 року по справі № 638/14186/23, так і постанови Харківського апеляційного суду від 30.04.2024 року вбачається, що позивач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, проте ані у судове засідання суду першої інстанції, ані у судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув.

При цьому, зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що позивач був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його направлення для розгляду до суду.

При цьому, подання апеляційної скарги на постанову суду Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.01.2024 року по справі № 638/14186/23 підтверджує обізнаність із вказаним рішення суду.

Слід враховувати, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, позивач не був позбавлений можливості проявляти зацікавленість та вчиняти активні дії з метою отримання інформації щодо стану розгляду матеріалу щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних причин, що перешкоджали позивачу користуватись своїми процесуальними правами, дотримуватись відповідних обов`язків останнім не повідомлено.

З приводу наданої представником позивача довідки Т.в.о командира НОМЕР_2 від 04.03.2024 року №1040, згідно якої ОСОБА_2 в період з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 28.07.2022 по 09.10.2022, з 13.10.2022 по 31.12.2022, з 26.10.2023 по 11.11.2023, 12.05.2024, з 08.06.2024 по 09.06.2024, з 24.06.2024 по 25.06.2024, 30.06.2024, з 04.07.2024 по 05.07.2024, з 10.07.2024 по 11.07.2024, з 05.08.2024 по 06.08.2024, з 12.08.2024 по 13.08.2024, з 20.08.2024 по 21.08.2024, з 26.08 2024 по 27.08.2024, з 03.09.2024 по 04.09.2024, з 07.09.2024 по 08.09.2024, з 11.09.2024 по 12.09.2024, з 05.10.2024 по 06.10.2024, з 11.10.2024 по 12.10.2024, з 15.10.2024 по 16.10.2024, з 19.10.2024 по 20.10.2024 з 23.10.2024 по 24.10.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Харкові, Харківській області, Запорізькій області, суд зазначає, що вона не підтверджує неможливість ознайомитися позивача із постановою Харківського апеляційного суду від 30.04.2024 року, оскільки не містить інформації, що як станом на час її ухвалення - 30.04.2024 року, так і в послідуючому з 01.05.2024 по 11.05.2024, з 13.05.2024 по 07.06.2024, з 10.06.2024 по 23.06.2024, з 26.06.2024 по 29.06.2024, з 01.07.2024 по 03.07.2024, з 06.07.2024 по 09.07.2024, з 12.07.2024 по 04.08.2024, з 07.08.2024 по 11.08.2024, з 14.08.2024 по 19.08.2024, з 22.08.2024 по 25.08.2024, щ 28.08.2024 по 02.09.2024, з 05.09.2024 по 06.09.2024, з 09.09.2024 по 10.09.2024, з 13.09.2024 по 04.10.2024, з 07.10.2024 по 10.10.2024, з 13.10.2024 по 14.10.2024, з 17.10.2024 по 18.10.2024, з 21.10.2024 по 22.10.2024 та 25.10.2024 по дату вчинення адміністративного правопорушення 06.12.2024 року, позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Стосовно посилань позивача в частині неналежного повідомлення його про розгляд справи № 638/14186/23, та не направлення на його адресу копії постанови, суд зазначає, що такі обставини фактично обґрунтовують незгоду позивача із постановою Харківського апеляційного суду від 30.04.2024 року, та не спростовують факт позбавлення позивача права керування транспортним засобом.

Отже, у ході судового розгляду підтверджено факт керування позивачем транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором поліції не було порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення була доведена, а тому у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247 251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.03.2025 року.

Позивач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Представник позивача адвокат Мамай Артур Сергійович, адреса м.Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 14/1, РНОКПП

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРОПУ 40108646

Головуючий суддя О.В. Спесивцев