Справа № 340/8206/24
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/8206/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до

відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; адреса: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, 84121)

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006)

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_2 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення №44 від 02 грудня 2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, сформоване в Централізованій підсистемі «Призначення та виплата пенсій» ІКІС ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у переведенні на пенсію у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ.

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області ( ) зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 02.06.1990 по 26.03.2015 та здійснити переведення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно зі статтею 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ІІ відповідно до оновлених довідок про складові заробітної плати з 29 листопада 2024 року та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 29.11.2024 вона звернулась до відповідача - 2 із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі Закон №889-VІІІ).Проте, відповідач -1 відмовив в призначенні позивачу пенсії державного службовця з посиланням на те, що посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, а робота на посадах за спеціальними званнями не зараховується до стажу державної служби. Втім, позивач вважає, що період роботи посадових осіб у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону №889-VІІІ незалежно від місця роботи на час досягнення зазначено віку. Отже, відповідач безпідставно посилається на те, що посади позивача не належать до категорії посад державних службовців, а тому рішення Управління є протиправним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01 січня 2025 року відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачі подали до суду відзиви на позовну заяву, в яких заперечили проти задоволення позовних вимог. При цьому зазначили, що діяли у межах наданих їм повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

29.11.2024 року позивачка звернулась із заявою до територіального органу ПФ України із заявою про переведення її на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу».

За принципом екстериторіальності заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №44 від 05.12.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у переведені з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року у зв?яхку із браком у позивачки 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби станом на 01.05.2016 року. Також зазначено, що оскільки посадовим особам податкової .служби відповідно статті 343 Податкового кодексу України присвоюються, спеціальні звання, то ці посади не належать до посад державної служби.

Викладені обставини передували зверненню позивачки до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов?язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (який був чинним на час проходження позивачкою служби у податкових органах України) право на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Вже 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ, пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень якого передбачено, що Закон №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише особи, які станом на 01.05.2016 мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 03 липня 2018 року у справі №265/3709/17 та від 19 березня 2019 року у справі № 357/1457/17, від 22 травня 2020 року у справі № 263/9612/16-а, від 12 квітня 2021 у справі №591/3924/16-а.

Згідно записів, що містяться у трудовій книжці НОМЕР_2 , ОСОБА_3 працювала на таких посадах.

Кіровська районна фінансова інспекція міста Кіровограда Кіровоградської області:

- 01.08 1980 «Призначена на посаду економіста інспекції держдоходів»;

- 01.12.1982 призначена на посаду ревізора-інспектора інспекції держдоходів;

- 20.05.1988 переведена на посаду головного податкового ревізора інспектора;

Кіровська районна державна податкова інспекція міста Кіровограда Кіровоградської області:

- 02.06.1990 в.о. начальника відділу податкового обліку;

- 31.07.1990 призначена на посаду начальника податкового обліку;

- 01.11.1992 присвоєно персональне звання інспектора податкової служби [(першого) рангу.

1 вересня 1993 року в зв`язку з реорганізацією відділів інспекції призначена на посаду начальника відділу по контролю за законністю валютних операцій. 01.07.1994 прийняла присягу державного службовця.

1 лютого 1994 року в зв`язку з перебудовою структури інспекції переведена на посаду заступника начальника інспекції начальника управління аудиту.

26.11.1996 в зв`язку з ліквідацією державної податкової інспекції і утворенням на її базі державної податкової адміністрації у Кіровському районі м. Кіровограда переведена на посаду начальника відділу валютного контролю.

01.02.1997 присвоєно спеціальне звання радника податкової служби ІІІ (третього) рангу.

01.03.1997 в зв`язку з ліквідацією державної податкової інспекції по Кіровському району і утворенням єдиної Кіровоградської державної податкової адміністрації переведена на посаду начальника відділу по контролю за здійсненням експортно- імпортних операцій, заступника начальника управлінні валютного контролю.

15.10.1997 переведена на посаду заступника начальника відділу валютного контролю Кіровоградська державна податкова адміністрація перейменована в державну податкову інспекцію у м. Кіровограді.

01.06.1998 у зв`язку з введенням нової структури переведена в відділ контролю у сфері ЗЕД на посаду заступника начальника відділу.

07.12.1998 переведена на посаду начальника відділу контролю у сфері зовнішньої економічної діяльності за конкурсом.

19.11.1999 переведена на посаду начальника управління валютного контролю за конкурсом.

06.06.2000 в зв`язку із зміною структури переведена на посаду начальника відділу валютного контролю.

21.08.2000 відділ валютного контролю перейменовано на відділ валютно-фінансового контролю в зв`язку зі зміною організаційної структури.

11 січня 2001 року в зв`язку з ліквідацією ДПІ у м. Кіровограді і утворення на її базі Кіровоградської об`єднаної ДПІ призначена на посаду начальника відділу оперативного аналізу надходжень.

1 жовтня 2001 року в зв`язку з ліквідацією Кіровоградської ОДПІ і утворенням на її базі Кіровоградської ОДПІ призначена на посаду начальника відділу відділу влютно-фінансового контролю.

01.10.2001 у зв`язку з ліквідацією Кіровоградської ДПІ і утворенням на її базі Кіровоградської ДПІ в м. Кіровограді призначена на посаду начальника відділу відділу валютно-фінансового контролю.

14.12.2001 переведена на посаду начальника відділу контролю у сфері ЗЕД.

01.02.2002 присвоєно спеціальне звання радник податкової служби 2 (другого) рангу.

17.04.2003 переведена на посаду начальника відділу апеляцій".

11.08.2003 в зв`язку із зміною структури переведена на посаду в.о. начальника управління податкового аудиту та валютного контролю за конкурсом.

22.08.2003 призначена на посаду начальника управління податкового аудиту та валютного контролю.

14 січня 2004 року в зв`язку з реорганізацією ДПІ в м. Кіровограді призначена на посаду заступника начальника Кіровоградської ОДПІ.

01.07.2005 присвоєно спеціальне звання радник податкової служби першого рангу.

03.04.2006 в зв`язку з ліквідацією Кіровоградської ОДПІ та утворенням на її базі ДПІ у м. Кіровограда призначена на посаду заступника начальника інспекції.

09.10.2008 звільнена з роботи у зв`язку з переведенням на роботу до Кіровоградської районної інспекції у Кіровоградській області.

09.10.2008 призначена в порядку переведення на посаду начальника Кіровоградської МДПІ у Кіровоградській області.

31.05.2010 звільнена з посади начальника Кіровоградської МДПІ у Кіровоградській області

1 червня 2010 року призначена в порядку переведення на посаду першого заступника начальника Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської області.

28 березня 2012 року в зв`язку з реорганізацією Кіровоградської ОДПІ призначена на посаду заступника начальника- начальника Кіровоградського віддалення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби.

01.07.2013 звільнена з роботи у зв`язку з переводом на роботу до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

02.07.2013 призначена на посаду першого заступника начальника ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

02.07.2013 присвоєно 10 (десятий )ранг державного службовця.

27.08.2013 переведена на посаду заступника начальника ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

31.12.2013 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи першого рангу».

10.09.2014 звільнена з посади по переводу до Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

11.09.2014 призначена в порядку переведення на посаду начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

26.03.2015 звільнена з посади начальника Головного управління ДФС ДФС України у Кіровоградській області» відповідно до Наказу ДФС України від 26.03.2015, за 947-о.

Отже, позивачка у період з 01.08.1980 року по 26.03.2015 працювала в органах податкової служби, при цьому 01.07.1994 року прийняла присягу державного службовця.

Відповідачі не визнають зазначений стаж позивачки як стаж державного службовця з посиланням на те, що ОСОБА_1 працювала на посадах, за якими їй присвоювались спеціальні звання, а робота та посадах за спеціальними званнями не зараховується до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії державного службовця.

Оцінюючи такі аргументи, суд виходить з того, що частина перша статті 25 Закону №3723-XII визначала основними критеріями класифікації посад державних службовців організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Відповідно до статті 1 Закону № 3723-XII, який був чинним протягом тривалих періодів роботи позивачки на відповідних посадах в органах податкової служби, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивачки на відповідних посадах, був Закон України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-XII (далі - Закон № 509-XII), який втратив чинність 19.11.2012 року.

Згідно із частиною п?ятою статті 15 Закону № 509-XII правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Частина сьома статті 15 Закону № 509-XII визначала, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до частини восьмої статті 15 Закону № 509-XII посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Частина четверта статті 15 Закону № 509-XII передбачала, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).

Тобто цією нормою було установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону № 3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Згідно з положеннями статті 6 Закону № 509-XII видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з Державного бюджету.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок Державного бюджету України, дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), який був чинним на час проходження позивачкою служби в податкових органах та до 01.05.2016, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з абз. 2 пункту 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку №283 зазначено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Отже, зважаючи на те, що нормами раніше чинних Законів № 3723-XII, № 509-ХІІ та Порядку № 283 було передбачено зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів, враховуючи те, що позивачка з 03.01.1994 працювала в податкових органах України, з 01.07.1994 року прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), а також те, що вона одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок Державного бюджету України, то періоди її роботи (служби) позивачки на посадах податкової служби з дати прийняття присяги державного службовця підлягають врахуванню до стажу державної служби.

Крім того, згідно з пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пунктів 343.1 - 343.2 статті 343 Податкового кодексу України, посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Згідно записів трудової книжки за спірні періоди позивачці присвоювались спеціальні звання.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати, визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839, що був чинним до 16.10.2020 (далі - Порядок № 839).

Згідно з п. 9 Порядку № 839, посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами п. 4 Порядку № 839, до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку - податкового органу, належать до державних службовців з певними застереженнями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Тобто спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Відступів від зазначеної правової позиції Верховний Суд не здійснював.

У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 суд вказав, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку № 283.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що рішення №44 від 05.12.2024 року, яке базується на висновках про неврахування до стажу державної служби позивачки періодів її роботи у державній податковій службі, не відповідає критерію обґрунтованості рішення суб?єкта владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України), а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області позивачці до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 02.06.1990 по 26.03.2015 та здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає таке.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачі не проводили розрахунку стажу державної служби позивачки з урахуванням періодів її роботи в органах державної податкової служби з 02.06.1990 року по 26.03.2015 року, про що суд виклав свою правову позицію цьому рішенні, правових підстав для зобов?язання пенсійного органу до призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця згідно зі статтею 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ІІ відповідно до оновлених довідок про складові заробітної плати суд не має.

Воднораз, належним способом поновлення порушених прав позивачки у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 листопада 2024 року про переведення з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", зарахувавши при цьому до стажу державної служби позивачки періоди її роботи в органах державної податкової служби з 02.06.1990 року по 26.03.2015 року.

Викладене обумовлює висновок суду про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 1211,20 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві з бюджетних асигнувань відповідача-1 пропорційно до задоволених позовних вимог (2/3= 807, 47 грн), оскільки саме його рішення оскаржувалось позивачкою та скасоване судом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; адреса: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, 84121), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №44 від 02 грудня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" від 29 листопада 2024 року, зарахувавши при цьому до стажу державної служби заявниці періоди її роботи в органах державної податкової служби з 02.06.1990 року по 26.03.2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 807,47 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ().

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК