Справа № 580/12247/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Справа № 580/12247/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною та

зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування позивачу з 01.01.2022 надбавки у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» без урахування розміру мінімальної пенсії за віком за відповідний календарний рік здійснення виплати, починаючи з січня 2022 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок позивачу надбавки у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком за відповідний календарний рік здійснення виплати, починаючи з січня 2022 року та виплатити надбавку з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу надбавку у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року позовну заяву було залишено без руху строк та надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду 06.12.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, визначеним частиною 2 статті 122 КАС України.

Також суд відзначив, що позовна вимога про зобов`язання Відповідача виплачувати надбавку у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» - не відповідає положенням Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки містять вимоги позивача про зобов`язання відповідача до вчинення дій на майбутнє.

На виконання зазначеної ухвали суду Позивачем була подана заява на усунення недоліків до якої долучено адміністративний позов у якому він уточнив позовні вимоги, а саме просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (Код ) щодо нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2022 надбавки у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» без урахування розміру мінімальної пенсії за віком станом на 2022,2023,2024 роки;

- зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (Код ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок надбавки у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, встановленої станом на 2022,2023,2024 роки відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» та виплатити за період з 01 січня 2022 по грудень 2024 року надбавку з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (Код ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надбавки у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року позовну заяву повернуто у зв`язку з пропуском Позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Постановляючи зазначену ухвалу суду, суд першої інстанції виходив з того, що про факт невиплати Позивачу з 01.01.2022 надбавки до пенсії у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку», Позивачу мало бути відомо принаймні з лютого 2022 року, тобто з моменту отримання пенсії за січень 2022 року.

Також суд зазначив, що отримання Позивачем листа Відповідача від 31.10.2024 не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду за захистом саме цих прав.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, відкрити провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що судом не в повному обсязі з`ясовано предмет спору, оскільки в оскаржуваній ухвалі зазначені позовні вимоги, які ним не заявлялися.

В обґрунтування своїх вимог Апелянт також зазначає, що ним не пропущено строк звернення до суду з цим позовом, оскільки про порушення своїх прав дізнався лише в липні 2024 року. ОСОБА_1 стверджує, що пенсія нараховувалася йому в максимальному розмірі, що був визначений на той час, а тому він не звертався до Відповідача для надання розрахунку пенсії, оскільки був впевнений, що пенсія нараховується правильно.

При цьому, Апелянт відзначає, що неправильне нарахування пенсії сталося внаслідок неналежного виконання службовим особами Відповідача своїх посадових обов`язків як наслідок «неналежного урядування»

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що з березня 2022 року по липень 2024 року він перебував на військовій службі.

Також Апелянт стверджує, що правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 не є релевантними та не могли бути враховані судом у справі, що розглядається.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення її позовної заяви без розгляду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 та від 03.02.2025 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частин першої - другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, перебіг процесуального строку звернення особи до суду з адміністративним позовом починається з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав або законних інтересів.

При цьому, КАС України регламентовано повноваження суду поновити особі строк звернення до суду з адміністративним позовом за наявності поважних причин його пропуску.

Водночас, Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів установила, що позовні вимоги в цій справі ОСОБА_1 заявлені фактично за період з 01.01.2022, оскільки саме таку дату він вказує датою перерахунку пенсії.

Разом з тим, усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів відзначає, що ОСОБА_1 у період з 20.03.2022 по 19.07.2024 проходив військову службу у складі Збройних Сил України, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_2 та відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС).

Вказані обставини свідчать про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

При цьому, колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.11.2024 у справі № 120/359/24. Так, у зазначеній постанові касаційний суд сформулював наступні правові висновки щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна.

Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги та вважає обґрунтованими доводи Апелянта про те, що позовна вимога про перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром ним не заявлялася, до предмету розгляду безпосередньо у цій справі не належить, що дозволяє колегії суддів стверджувати про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи.

Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги щодо порушення судами першої інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви, а саме положень статей 122, 123 КАС України, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

При цьому, судова колегія враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення без розгляду позовної заяви через пропуск строку звернення до суду та порушення права Позивача на доступ до суду.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

При цьому, колегія суддів відзначає, що з огляду на положення ст. 320 КАС України, у суду апеляційної інстанції відсутнє повноваження відкривати провадження за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, а тому вимоги апеляційної скарги про відкриття судом апеляційної інстанції провадження у суді першої інстанції задоволенню не підлягають.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 286, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Черкаського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев