Справа № 160/28383/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю представника відповідача Сухотської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛЬТА»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування розпорядження,
24.10.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛЬТА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зі змісту витягу з розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 359-рл від 16.10.2024 вбачається, що видані Позивачу ліцензії були анульовані на підставі акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. Законодавчі приписи встановлюють обов`язок контролюючого органу скласти акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, долучити до нього мультимедійну інформацію, що підтверджує факт відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню та направити вказаний акт з доданими до нього матеріалами платнику податків. Однак, на адресу позивача не надходили а ні акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, а ні мультимедійні докази на підтвердження факту відсутності платника податків за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, тобто належні та допустимі докази на підтвердження вказаного факту у контролюючого органу відсутні. Також, статтею 3 Закону України № 481/95-ВР встановлено, що розпорядження про анулювання ліцензії приймається на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії. Оскільки акти про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню на адресу позивача не надходили, контролюючим органом порушено встановлену Законом №481/95-ВР процедуру прийняття розпорядження про анулювання ліцензій № 359-рл від 16.10.2024. При отриманні органом ДПС від відповідного органу інформації щодо встановлення місцезнаходження платника податків, структурним підрозділом, який здійснює (очолює) перевірку (ініціатором запиту), вживаються заходи з організації та проведення перевірки платника податків. Однак, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не було вжито жодних заходів по встановленню місцезнаходження платника податків, що дає підстави вважати, що посадові особи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області навіть не намагалися встановити місцезнаходження позивача. З огляду на вказане, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
25.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
08.11.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що у вказаному акті не зазначено жодних додатків, тобто відсутнє посилання на будь-які докази, що підтверджують факт відсутності суб`єкта господарювання за податковою адресою. Крім того, з поданих відповідачем до відзиву на позовну заяву доказів вбачається, що мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису у відповідача відсутня. Відповідачем не надано розрахунковий документ, який підтверджує відправку поштових відправлень, а у наданому списку відсутня дата і місце надання послуги. Окрім цього, у списку зазначено про начебто відправлення рекомендованих листів з повідомленням, однак у графі "Номер штрих коду листа" відсутня інформація, що унеможливлює здійснення перевірки відправлення та вручення відповідних листів.
31.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
05.02.2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
19.02.2025 року від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що відповідач щодо винесення оскаржуваного розпорядження діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, підстави для задоволення позовної заяви ТОВ «УЛЬТА» відсутні, адже вказане розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами ТОВ «УЛЬТА» є абсолютно законним, обґрунтованим й складеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому не є такими, що підлягають скасуванню.
19.02.2025 року у підготовчому судовому засіданні судом витребувано у відповідача додаткові докази по справі та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.
24.02.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
27.02.2025 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання відповідача про виклик свідків та викликано в якості свідків: - Головного державного інспектора сектору контролю за обігом марок акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Кузьміна Романа Борисовича; - Головного державного інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Суслова Дениса Євгенійовича. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
03.03.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
11.03.2025 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті отримано пояснення від свідків.
Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судовому засіданні під час розгляду справи по суті просила відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛЬТА» зареєстровано у статусі юридичної особи. Основним видом діяльності (КВЕД 47.11) є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Позивач вважає вищевказане розпорядження протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою звернення до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Відповідно до положень підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Згідно з положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з положеннями пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав визначених пунктом 80.2 ст.80 ПК України.
Відповідно до підпунктів 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до абзацу 4 пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України, у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Крім того, у судовому засіданні 11.03.2025 року, свідками Головним державним інспектором сектору контролю за обігом марок акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Кузьміним Романом Борисовичем та Головним державним інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Сусловим Денисом Євгенійовичем, які здійснювали вихід за адресою реєстрації позивача, надано пояснення та зазначено, що ними було здійснено вихід за адресою реєстрації юридичної особи, що є приватним сектором, знайшли об`єкт, який є приватним будинком, протягом 20 хвилин намагались знайти мешканців або працівників, що було безрезультатно та здійснили фотографування об`єкту, відповідно до знімків якого відсутня вивіска щодо інформації про підприємство або будь-яка інформація про місцеперебування працівників та вказаного товариства.
Позивачем не спростовано вищевказане та не надано жодного доказу на підтвердження того, що вказане підприємство дійсно знаходиться саме за вказаною адресою реєстрації.
Так, порядок видачі та анулювання ліцензії на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481/95-BP).
При цьому, Закон №481/95-ВР є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема, тютюновими виробами.
Згідно зі ст.15 Закону №481/95-ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Відповідно до ч. 54 ст. 15 Закону №481/95-BP, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: - заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); - рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); - несплати чергового платежу за ліцензію; встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів); - встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку; - рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем; - порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях; - отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами; - встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії; - встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі через реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій), не зазначені в ліцензії; - встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії; - порушення термінів звернення до органу ліцензування щодо зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії; - відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 ПК України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.
Відповідно до ст.15 Закону №481/95-BP ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.
Крім того, розпорядження №359-рл від 16.10.2024 про анулювання ліцензії винесене на підставі порушень вимог ст. 15 Закону № 481/95-ВР, а не на підставі ст. 3 Закону №481/95-ВР, у зв`язку з чим, посилання позивача на ст. 3 Закону №481/95-ВР є безпідставними.
Згідно з ч. 1 та абзацу 1 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-BP за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Щодо доводів позивача про те, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не було вжито жодних заходів по встановленню місцезнаходження платника податків, суд зазначає наступне.
На виконання вимог абзацу 4 пункту 81.2 статті 81 ПК України при встановленні неможливості проведення перевірки, яка підтверджується зокрема показаннями свідків, контролюючим органом було невідкладно складено акт від 15.10.2024 №2541/04-36-09-01/45538871, який є підставою для анулювання ліцензій відповідно до ч. 54 ст. 15 Закону №481/95-BP.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 18.03.2025 року.

Суддя М.В. Дєєв