Справа № 560/13000/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.08.2024 р. №61 в частині відмови зарахувати для ОСОБА_1 страховий стаж за роботу в період з 26.11.1994 року по 11.01.1999 року та з 18.02.1999 р. по 14.06.1999 року в тринадцятому автобусному парку м. москва;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в тринадцятому автобусному парку м. москва з 26.11.1994 року по 11.01.1999 року та з 18.02.1999 р. по 14.06.1999 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до страхового стажу позивача протиправно не зараховано стаж роботи на території російської федерації.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ) з 26.11.1994 по 11.01.1999, з 18.02.1999 по 14.06.1999, а саме робота на території російської федерації. З заробітної плати за зазначені періоди здійснювалися відрахування податків, які направленні до бюджету російської федерації. При призначенні пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31.12.1991.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що страховий стаж позивача (16 років 05 місяців 16 днів) є недостатнім для призначення пенсії за віком (необхідний стаж становить не менше 21 року). Періоди з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999 правомірно не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки стаж роботи зараховується по 31.12.1991 у зв`язку з припиненням для України дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Вважає, що обчислення стажу, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.09.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 витребувано повторно в відповідача докази.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач, 25.05.1961 р.н., звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 20.08.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

До заяви додано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій зазначені відомості про те, що в періоди з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999 позивач працював в 13 автобусному парку м. москви.

Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.08.2024 №61 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що вік позивача 63 роки. Страховий стаж становить 16 років 05 місяців 16 днів. До страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ) з 26.11.1994 по 11.01.1999, з 18.02.1999 по 14.06.1999 - робота на території російської федерації.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого, особа може претендувати на виплату пенсії за віком.

Приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Положеннями частини 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-IV.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

У спірному рішенні зазначено, що вік позивача станом на час звернення за призначення пенсії становить 63 роки, а страховий стаж - 16 років 05 місяців 16 днів.

Підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи на території російської федерації з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999, слугували висновки відповідачів, що з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Щодо цих доводів суд зазначає таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" (далі - Постанова №1328), яка набрала чинності 02.12.2022, Україна вийшла з зазначеної Угоди.

Положення Постанови №1328 належать застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання нею чинності, а саме з 02.12.2022.

Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 належить застосуванню при зарахуванні спірних періодів роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Крім цього, згідно з пунктом 2 статті 13 зазначеної Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд також зазначає, що хоч російська федерація припинила участь у вказаній Угоді, у спірний період роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Крім того, спірні періоди роботи підтверджуються записами трудової книжки серії НОМЕР_1 . Наявні у трудовій книжці записи є достатніми та належними, які дійсно підтверджують трудову діяльність позивача у спірний період.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачі не надали.

Крім того, відомостями трудової книжки підтверджується безперервність періодів з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999.

Таким чином, відповідач протиправно зазначив в рішенні від 28.08.2024 №61 про не зарахування до страхового стажу позивача періодів з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999.

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивача періоди з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999.

Суд зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.08.2024 №61, прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 20.08.2024, в частині відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999 (про що зазначено у цьому рішенні) є протиправним та його слід скасувати в зазначеній частині.

Доводи відповідача про те, позовні вимоги зобов`язального характеру є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, суд вважає безпідставними, оскільки в цьому випадку суд здійснює лише контроль правомірності рішення відповідача та правильності обчислення тривалості стажу позивача з урахуванням положень чинного законодавства, якими встановлено підстави, за яких певні періоди зайнятості враховуються до страхового стажу.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оскільки останній протиправно не зарахував періоди до страхового стажу позивача. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.08.2024 №61 в частині відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 26.11.1994 по 11.01.1999 та з 18.02.1999 по 14.06.1999.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна буд. 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009 , код ЄДРПОУ - 20632802)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк