Справа № 537/1176/25
Суддя: ХІНЕВИЧ В. І.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/18/2025
Справа № 537/1176/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до відповідача, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №17 від 17.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. Повернути ОСОБА_1 суму штрафу у розмірі 17000,00 грн помилково сплачених на виконання постанови №17 від 17.02.2025 року. Здійснити подання на повернення помилково сплаченого штрафу. Винести окрему ухвалу щодо порушення керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 п. 15 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року та п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23.02.2022 року.

В обґрунтуванні позову вказав, що він, ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання. Первісно, ОСОБА_1 взято на облік 17 квітня 2007 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , та видано військовий квиток серії НОМЕР_1 .

Позивач з 23.11.2022 є інвалідом II групи за загальним захворюванням до 01.12.2026, що підтверджується довідками до акта MCEK №888075 серії 12 ААВ від 23.11.2022 та № 960490 від 09.12.2024 серії НОМЕР_2 ААГ.

Наразі позивач проживає в м. Кременчук, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 1631- від 06.02.2025. За отриманням вказаної довідки позивач звернувся до ЦНАП м. Кременчук 06.02.2025, що підтверджується описом пакету документів. Про готовність довідки позивача було сповіщено 11 лютого 2025 року, що підтверджується скріншотом екрану телефону про надходження відповідної смс від ЦНАП за номером послуги 12602.

Військові облікові дані позивачем уточнено вчасно, а також отримано відстрочку від призову до 08.05.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується витягом з застосунку Резерв+.

09 лютого 2025 року о 17.30. год в м. Кременчук позивача було зупинено представниками Національної поліції, роз`яснено, що останній знаходиться «в розшуку» та супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де складено протокол № 09/02/2005/4. В ІНФОРМАЦІЯ_5 капітаном ОСОБА_3 позивачеві було роз`яснено, що звернення на доставлення правопорушника (позивача) ініційовано ІНФОРМАЦІЯ_6 , а письмово в протоколі зазначено, що позивач зобов`язаний з`явитись 12 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. На запитання позивача щодо постановки на облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 , капітаном ОСОБА_3 було роз`яснено, що позивач має спочатку звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання відповідної постанови та «зняття з розшуку», знятись там з військового обліку, а лише після цього становитись на облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після цього в 21.43 год позивач оновив застосунок Резерв+, в якому з`явилось рядок- сповіщення про порушення правил військового обліку (див. додаток 10).

Відповідно до вказаного, 12 лютого 2025 року позивач в супроводженні дружини, ОСОБА_4 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи. Дружина, яка привезла його, залишилась чекати зовні. На вході до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача було віднято мобільний телефон. Близько 10.00. год того дня, позивач вийшов до дружини за документами та зміг її повідомити про те, що йому не надають протокол/постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не зазначають, що саме він порушив, натомість примушують пройти ВЛК.

За фактом вказаного, ОСОБА_4 викликано поліцію та в рамках ЄО № 1451 від 12.02.2025 надано відповідні пояснення. Задля отримання матеріалів вказаного ЄО 12.02.2025 представником ОСОБА_4 , адвокатом Сергієнко Катериною, було подано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Лише після приїзду поліції та спілкування з позивачем в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , примушування до проходження ВЛК припинилось, а з позивача було стягнуто (примушено надати) відмову від проходження ВЛК у письмовому виді, копію якої на руки не надали та сфотографувати теж не надали, (крім того, телефон у позивача все-рівно було віднято). Після цього, позивачеві було надано протокол № 71 від 12 лютого 2025 року та запрошено на розгляд його справи на 10.30 год 17 лютого 2025 року.

У вказаному протоколі було зазначено про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та зазначено, що він порушив п. 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`яз та резервістів, визначених постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого йому належало звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів. Вказане порушення обгрунтовується тим, що згідно документів, наявних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 з`являвся і проводив звірку власних персональних даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 17.04.2007, що підтверджується копією військового квитка (стор. 21). Також, на думку майора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не актуалізовано дані сімейного стану і складу сім`ї, а саме на сторінці 20 військового квитка вказано «неодружений», що не відповідає даним з Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних. А також, ОСОБА_1 порушив п. 4 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, викладених в додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року, тим, що відмовляється від проходження медичного огляду.

Також в протоколі зазначено про те, що факт вказаних, правопорушень підтверджується свідком - ОСОБА_7 . Датою виявлення порушень в протоколі зазначено 12.02.2025, а обставинами виявлення порушень - прибуття громадянина ОСОБА_1 . Для розгляду адміністративної справи позивача запрошено на 17 лютого 2025 року об 10.30. год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що також зазначено в протоколі.

Позивачем було отримано протокол під розпис та надано заперечення проти притягнення до адміністративної відповідальності з посиланням на те, що має інвалідність II гр. та оформлену відстрочку. Позивач одразу мав намір оскаржувати постанову, в разі її прийняття за вказаним протоколом, адже вважає підстави для його притягнення до відповідальності - незаконними.

Також, у зв`язку з наявною невідповідністю часу виявлення правопорушення часу подання позивача "в розшук", представник позивача, адвокат Сергієнко Катерина, 12 лютого 2025 року звернулась з АЗ до Берестинського РВП з проханням надати копію звернення на доставлення правопорушника ОСОБА_1 та зазначити дату подання до поліції такого звернення.

Надалі того дня позивач повернувся до місця свого перебування як ВПО до м. Кременчук.

Перед наступною поїздкою до м. Берестин, позивачем ще раз було здійснено звертання до ІНФОРМАЦІЯ_4 за отриманням роз`яснень стосовно процедури постановки на облік відповідно до місця проживання, де позивачеві було наголошено, щодо того, що для взяття його на військовий облік значення має не отримання постанови, а саме зняття «з розшуку».

Відтак, 17 лютого 2025 року позивач в супроводі дружини знов прибув до м. Берестин. Надалі, о 10.30 год 17 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 в присутності захисника, адвоката Сергієнко Катерини, відбувся розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Полковником ОСОБА_2 було заслухано заперечення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - позивача, та його захисника, та винесено постанову № 71 від 17 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зміст постанови № 71 аналогічний змісту протоколу № 71, за винятком зазначення про свідка.

Позивачем було підписано постанову та надано заперечення щодо порушення ним правил військового обліку. Позивач мав намір оскаржувати постанову, від того не збирався її виконувати та оплачувати штраф. Натомість, на запитання захисника щодо зняття позивача «з розшуку», адже особа вже притягнута до адміністративної відповідальності, полковником ОСОБА_8 було наголошено, що зняття з розшуку буде зроблено лише після опла штрафу.

На зауваження захисника щодо того, що «розшук» особи (який «світиться» в базі АРМОР та в застосунку Резерв+ (реєстрі Оберіг)) призначений виключно з метою поставлення правопорушника до ІНФОРМАЦІЯ_7 для притягнення його відповідальності шляхом ухвалення відповідної постанови, та вичерпує силу після ухвалення постанови, полковником ОСОБА_2 було наголошено, що зняття ОСОБА_1 «з розшуку» відбудеться тільки після того як йому «на стіл ляже квитанція про оплату штрафу». Зауваження захисника щодо незаконності таких дій, а також неможливості для ОСОБА_1 вільно пересуватися, перебуваючи в «розшуку» весь час оскарження постанови, - залишились без уваги полковника ОСОБА_2 .

Також, на звернення представника ОСОБА_1 , адвоката Сергієнко Катерини, що зняття ОСОБА_1 з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , полковником ОСОБА_2 було наголошено, що ОСОБА_1 не буде поставлено на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 допоки він перебуватиме в «розшуку», а «в розшуку» він перебуватиі допоки не сплатить штраф. Також, полковником ОСОБА_2 було зауважено, що в разі зволікання зі сплатою штрафу або оскарження постанови в суді за цей час, сплине семиденний строк зміни місця проживання, впродовж якого ОСОБА_1 має сповісти РТЦК за місцем проживання як ВПО, і останній «отримає ще одну постанову».

Відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ 1487 від 30 грудня 2022 р. № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно- територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Отже, відмова ІНФОРМАЦІЯ_2 в знятті позивача «з розшуку» перешкоджатиме його постановленнню на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від так, аби не допустити порушення вказаного припису, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП (порушення правил військового обліку), позивач був змушений сплатити штраф та негайно надати докази його сплати відповідачеві. Про надання квитанції до платіжної інструкції відповідачеві на постанові зроблено відповідну відмітку ОСОБА_9 .

Позивач ще раз наголошує на тому, що мав намір оскаржувати незаконну постанову, та на тому, що оплата штрафу за поточних обставин не свідчить про визнання ним постанови, не є суперечливою поведінкою, адже здійснена під примусом службової особи для відвернення нових негативних наслідків.

Того ж дня з застосунку Резерв+ зник рядок-сповіщення щодо порушення правил військового обліку, а на найближчому блок-посту поліцейські повідомили про відсутність в базі АРМОР відомостей про «розшук» позивача, що підтверджується військово-обліковим документом із застосунку Резерв+. Натомість, після отримання постанови на руки, в знятті з обліку позивача ІНФОРМАЦІЯ_6 йому все-таки було відмовлено та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 для одночасного зняття та постановки на облік.

18 лютого 2025 року, в межах передбаченого строку з дня отримання довідки ВПО, позивачем було надано відповідні документи до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 21 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_9 позивача взято на військовий облік та вклеєно штрихкод на останню сторінку військового квитка серії НОМЕР_1 .

Від так, за вини ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач - особа, яка своєчасно уточнила облікові дані, яка є інвалідом II групи, яка оформила відстрочку, була змушена долати 800 км на дві поїздки до іншого міста.

За відсутності подання позивача в «розшук», останній мав законне право (1), обов`язок (2) та можливість (3) безперешкодно знятись та стати на в ІНФОРМАЦІЯ_5 одразу після отримання довідки ВПО. Але незаконне ініціювання незаконного притягнення до адміністративної відповідальності спричинило вказані наслідки.

03.03.2025 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кремнчука Полтавської області відкрито провадженя у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача Сергієнко К.С. вказала на можливість провести розгляд справи по суті, враховуючи належне повідомлення відповідача про розгляд справи та відсутність будь яких заяв чи клопотань від відповідача. Позовні вимоги щодо визнання незаконною та скасування постанови №71 від 17.02.2025 року з закриттям провадження у справі підтримала та прохала задовольнити. Також підтримала та прохала задовольнити вимоги щодо повернення 17000 грн сплаченого штрафу. Щодо винесення окремої ухвали відносно ОСОБА_2 не напролягала та поклалася на розсуд суду.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 в судове засідання свого представника не направив, будь яких заяв, клопотань до суду не подав. Правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи положення п.1 ч.3 ст. 205 КАС України та думку представника позивача, суд ухвалив, здійснити розгляд справи за відсутності відповідача (його представника), який був належним чином повідомлений про судове засідання, при цьому не повідомив причин неявки.

Заслухавши представника позивача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.02.2025 року року начальником ІНФОРМАЦІЯ_10 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №71, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн, за те, що гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 4 та п. 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів викладених, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

У поставнові вказано, що по прибуттю громадянина ОСОБА_1 12.02.2025 виявлено порушення ним правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до п. 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених Постановою Кабінету Міністрів від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одною разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів. Відповідно гр. ОСОБА_1 згідно наявних в ІНФОРМАЦІЯ_2 документів, а також наданих ним документів останній з`являвся і проводив звірку власних персональних даних з обліковими даними районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ІНФОРМАЦІЯ_11 17.04.2007, що підтверджується копією військового квитка (стор. 21). Також у військову квитку серія НОМЕР_1 має не актуалізовані дані щодо сімейного стану і складу сім`ї, а саме на сторінці 20, вказано «не одружений» однак згідно інформації з Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних мас дружину. Також в порушення п. 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів викладених, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, віиськовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, відмовляється від проходження медичного огляду.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення №71 від 17.02.2025 року, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 4 та п. 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів викладених, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Правопорушення було виявлено 12.02.2025 року по прибуттю гр. ОСОБА_1

П. 4 та п. 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції становм 12.02.2025 року) визначають, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів;(п.4)

- звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (п.10).

Частина 1 статті 210 КУпАП (в редакції станом 12.02.2025 року) встановлює відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частина 2 ст. 210 КУпАП встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Частина 3 ст. 210 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період і тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаний та резерві викладені в додатку 2 до Порядку організації та ведення військового oбліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені постановою КМ 1487 від 30 грудня 2022 року.

Від так, порушення приписів вказаного нормативно-правового акту може інкримінуватися особі лише за її дії за період з 30 грудня 2022 року.

В свою чергу, припис частини 3 статті 210 КУпАП з`явився лише в редакції Закону від 19 травня 2024 року.

Відтак, притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП на підставі порушення Правил № 1487 може здійснюватися лише за період часу починаючи з 19.05.2024 року.

Водночас, відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», відповідно до яких «громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності)». Вказаний припис набрав законної чинності 18 травня 2024 року.

Згідно матеріалів справи позивач виконав вимоги Закону та вчасно уточнив свої облікові дані, що підтверджується витягом з Резерв+ . Від так, період нез`являння до ТЦК на звірку персональних даних до 19 травня 2024 року (дата виникнення припису ч. 3 ст. 210 КУпАП), не є підставою для притягнення особи за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В свою чергу, виконання позивачем вимог до абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень вищенаведеного Закону - спростовує твердження відповідача про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

Згідно матеріалів справи позивач одружений з 04 серпня 2012 року.

З 19.05.2024 статтю 210 КУпАП доповнено приміткою, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно п. 8-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про сімейний стан особи та відомості про членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - та зазначаються виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 вказаного Закону, органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від центрального органу виконавчої влади, реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стаю відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону.

Враховуючи, що позивачем вчасно уточнено облікові дані шляхом прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , невнесення відповідних даних до паперового військово-облікового документу виключає відповідальність позивача.

Тож, за умови підтвердження факту своєчасного уточнення облікових даних інкримінування позивачеві порушення військового обліку на підставі ненадання даних про факт одруження (які надаються виключно за згодою особи) - є протиправним.

Щодо проходження медичного огляду та відмови від нього, як підстави для притягнення до адіміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Станом на час відмови від проходження медичного обстеження, позивач є таким, що оформив відстрочку від призову.

Відповідно до п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову і військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються.

В оскаржуваній постанові позивачеві інкримінується порушення п. 4 Правил. Відповідно до вказаного припису, військовозобов`язані мають обов`язок проходження медичного обстеження відповідно до рішення ВЛК ТЦК та СП (обставини, що стосуються інших суб`єктів не аналізуються).

Натомість за обставин даної справи, позивач не підлягає направленню на медичний огляд, відповідно до п. 63 вищенаведеного Порядку, що є винятком до п. 4 Правил.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, визначено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що постанова не відповідає вимогам закону та є протиправною, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тіщо надані спростовані.

Згідно положень ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанову скасування постанови необхідно визнати протиправною та скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість. Відповідно до положень ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Механізм повернення з бюджету помилково сплачених коштів на підставі подання органу, що контролює справляння надходжень бюджету урегульовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року за № 787.

Зазначений Порядок, зокрема визначає повернення органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, фізичним особам помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті, тобто повернення грошових сум, які мають безспірний характер.

У зв`язку із скасуванням в судовому порядку постанови про застосування штрафу сплачена до відповідного бюджету сума штрафу з моменту набрання законної сили судовим рішенням про скасування цієї постанови набуває статусу такої, що утримується у бюджеті без достатньої правової підстави, і подальше повернення суми штрафу з відповідного бюджету відбувається в порядку, установленому законодавством України.

Оскільки суд обмежений колом питань, вирішення яких належить до його компетенції за результатами розгляду адміністративного позову з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (ч. 3 ст. 286 КАС України), суд вважає, що у задоволенні позову у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року по справі №757/2757/16-а.

Вирішуючи вимогу позивача про постановлення окремої ухвали щодо порушення керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 п. 15 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року та п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23.02.2022 року, то суд враховуючи встановлені обставини справи не вбачає підстав для її задоволення.

Враховуючи, що позивач є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тож дані судові витрати з розгляду справи слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 134, 139, 241-246 КАС України, ст.ст. 210, 268, 280, 287, 288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №17 від 17.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі.

В решті вимог позовної заяви відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич