Справа № 340/7742/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7742/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач), звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (надалі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по особовому складу) № 25-К від 17.09.2024 в частині призначення ОСОБА_1 кулеметником взводу охорони роти охорони Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по стройовій частині) № 277 від 17.09.2024 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас у зв`язку із ненаданням ОСОБА_1 згоди на його призов на військову службу під час мобілізації.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.06.2004 уклав з Міністерством оборони України в особі Т.в.о. начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти від 16.08.2024. Також, наказами відповідача від 16.08.2024 №17-К та № 244 його було прийнято до Збройних Сил України, зараховано до списків особового складу Збройних Сил України, присвоєно первинне військове звання рядового складу «рекрут», призначено курсантом за рахунок інших міністерств (відомств) першого курсу Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова та з 16.08.2024 зараховано до списків особового складу військового інституту.

У подальшому, позивач не виявив бажання продовжувати навчання у даному вищому військовому навчальному закладі та проходити військову службу, у зв`язку із чим 13.09.2024 звернувся із рапортом про відрахування.

Вказує, що за результатами розгляду рапорту наказом №25-К від 17.09.2024 його було відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання та увільнено від займаної ним посади та цим же наказом призначено кулеметником взводу охорони роти охорони інституту. Крім цього, наказом №277 від 17.09.2024 його визнано таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Не погодившись із наведеним, позивач 30.09.2024 подав до командира роти охорони рапорт, яким повідомив про не бажання проходити військову службу до досягнення 25 років, однак відповідач даний рапорт не погодив з підстав проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації на посаді кулеметника взводу охорони роти охорони військового інституту після відрахування з числа курсантів військового інституту згідно наказу начальника військового інституту (по стройовій частині) від 17.09.2024 № 277.

Вважає спірні накази відповідача в частині призову на військову службу протиправними, оскільки під час відрахування з Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова не досяг 25-річного віку, не пройшов базову загальновійськову підготовку та не надав згоди на проходження військової служби до досягнення відповідного віку, а тому у відповідності до положень Закону України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-XII) не може бути призваний на військову службу.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначив, що з моменту добровільного підписання контракту про проходження військової служби (навчання) позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу під час мобілізації, на особливий період. З огляду на наведене, норми частини 5 статті 23 Закону №3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізаційну підготовку, які врегульовують питання щодо призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних до досягнення 25-річного віку, у даному випадку не застосовуються.

Вказує, що при видачі спірних наказів керувався нормами частини 11 статті 25 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII), який передбачає, що контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

07.01.2025 представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Додатково вказує, що обставина укладення позивачем у добровільному порядку контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України жодним чином не свідчить про те, що з моменту його укладення позивач вважається таким, що проходить військову службу під час мобілізації на особливий період.

09.12.2024 представником позивача подано суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі.

13.03.2025 представником позивача подано суду заяву про пришвидшення розгляду справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

06.12.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.12.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

08.01.2025 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно витягу із наказу Начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по особову складу) №17-К від 16.08.2024 ОСОБА_1 прийнято до Збройних Сил України, зараховано до списків особового складу Збройних Сил України, присвоєно первинне військове звання рядового складу «рекрут», призначено курсантом за рахунок інших міністерств (відомств) першого курсу Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова по спеціалізації «безпілотні системи тактичного класу» (а.с. 16зв.)

Також, наказом Начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по стройовій частині) №244 від 16.08.2024 рекрута ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військового інституту та на всі види забезпечення з 16.08.2024, а на продовольче забезпечення з обіду 16.08.2024, як такого, що виявив бажання навчатись за ступенем вищої освіти бакалавр (а.с. 17).

16.08.2024 між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова полковником ОСОБА_2 та рекрутом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (а.с. 14зв.-16).

Пунктом 1 вказаного контракту, зокрема, визначено, що курсант рекрут ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно бере на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання) у Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом.

Керівник вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, зокрема, зобов`язується забезпечити курсантові рекруту ОСОБА_1 додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій та компенсацій, установлених законодавством, які визначають статус курсанта та порядок проходження військової служби (навчання) (п. 2 Контракту).

Відповідно до пункту 3 вказаного контракту, контракт про проходження військової служби (навчання) достроково припиняється (розривається) із подальшим відшкодуванням Міністерству Оборони України витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), відповідно до п. 2.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої МОУ від 10.04.2009 №170, зокрема, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем у разі невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу.

Позивачем особисто підписано контракт, тим самим взято на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) у Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова протягом строку контракту, відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби за цим контрактом.

Водночас, 13.09.2024 позивачем подано на ім`я начальника курсу рапорт про відрахування його з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (а.с. 17зв.)

Наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по особовому складу) №25-К від 17.09.2024 ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, розірвано контракт для проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, увільнено від займаної посади та призначено кулеметником взводу охорони роти охорони цього самого інституту, ВОС 101627А (а.с. 18зв.)

Також, наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по стройовій частині) №277 від 17.09.2024 встановлено вважати солдата ОСОБА_1 таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації та 17.09.2024 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць. Вказано, що з 17.09.2024 позивача виключено з усіх видів забезпечення у навчальному загоні №4 та зараховано на всі види забезпечення до роти охорони (а.с. 19).

30.09.2024 позивач подав на ім`я командира роти охорони рапорт про небажання продовжувати навчання у Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова та проходити військову службу до досягнення 25 років. Зазначив також про бажання навчатись у іншому цивільному вищому навчальному закладі (а.с. 19зв.)

За результатами розгляду вказаного рапорту позивачу відмовлено у його погодженні у зв`язку з тим, що з 17.09.2024 він проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді кулеметника взводу охорони роти охорони військового інституту після відрахування з числа курсантів згідно наказу начальника військового інституту (по стройовій частині) від 17.09.2024 №277 (а.с. 20).

07.10.2024 представником позивача адвокатом Іваном Науменком направлено відповідачу адвокатський запит №1 про надання копій документів щодо відрахування позивача з числа курсантів інституту, щодо відрядження його до військової частини НОМЕР_1 з метою проходження базової загальновійськової підготовки та щодо протиправності обмеження свободи пересування (а.с. 21).

У відповідь на вказаний запит відповідач листом №519/6576 від 21.10.2024 повідомив представника позивача, що ОСОБА_1 вважається таким, що проходить військову службу в силу приписів частини 11 статті 25 Закону №2232-ХІІ, оскільки з моменту підписання контракту про проходження військової служби (навчання) та зарахування до списків особового складу військового інституту є військовослужбовцем (а.с. 22).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч. 3 ст. 2 Закону №2232-XII).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Таки чином з дня призначення особи на посаду курсанта, у тому числі, вищого військового навчального закладу, вона вважається такою, що перебуває на військовій службі.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону №2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Пунктом 5 статті 25 Закону №2232-XII визначено, що з громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до пункту 11 статті 25 Закону №2232-XII контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі визначаються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджених Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Згідно із пунктом 2 Положення №1153/2008 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти).

Відповідно до пунктів 5-6 Положення №1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання) (абз. 3 п. 15 Положення №1153/2008).

Курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які не вислужили строки строкової військової служби (за винятком випадків, передбачених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"), продовжують проходити військову службу (абз. 5 пункту 36 Положення №1153/2008).

Таким чином, дострокове розірвання контракту про проходження військової служби та відрахування курсантів чоловічої статі (навчання), у тому числі з вищих військових навчальних закладів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) в силу приписів пункту 11 статті 25 Закону №2232-XII має наслідком направлення під час проведення мобілізації та дії воєнного стану до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивача наказом Начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по особову складу) №17-К від 16.08.2024 було прийнято до Збройних Сил України, зараховано до списків особового складу Збройних Сил України, присвоєно первинне військове звання рядового складу «рекрут», призначено курсантом за рахунок інших міністерств (відомств) першого курсу Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова по спеціалізації «безпілотні системи тактичного класу».

Також, 16.08.2024 між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова полковником ОСОБА_2 та позивачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

Відтак після укладення вказаного контракту позивачу було присвоєно звання рекрута, а днем початку проходження військової служби позивача є 16.08.2024. Тобто із вступом до вищого військового навчального закладу позивач набув статус особи рядового складу.

При цьому, позивач проходив окремий вид військової служби, передбачений абзацом 6 частини 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

З огляду на небажання продовжувати навчання позивач 13.09.2024 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів.

Наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по особовому складу) №25-К від 17.09.2024 ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, розірвано контракт для проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, увільнено від займаної посади. Водночас вказаним наказом позивача було призначено кулеметником взводу охорони роти охорони цього самого інституту, ВОС 101627А як такого, що проходить службу за призовом під час мобілізації та дії воєнного стану.

Також, наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (по стройовій частині) №277 від 17.09.2024 встановлено вважати солдата ОСОБА_1 таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Обгрунтовуючи протиправність наказу №25-К від 17.09.2024 в частині призначення позивача кулеметником взводу роти охорони, та наказу №277 від 17.09.2024 в частині призову на військову службу, позивач вказує, що у даному випадку відповідач мав керуватися частиною 5 статті 23 Закону №3543-XII, оскільки на дату відрахування з Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова він не досяг 25-річного віку, не пройшов базову загальновійськову підготовку та не надав згоди на проходження ним військової служби до досягнення відповідного віку.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-XII.

У статті 1 вказаного Закону зазначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Підпунктом 1 пункту 252 Положення №1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону N 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Як уже зазначено судом, згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що: призовник, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст - це різні категорії громадян у сфері військового обліку.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

Відповідно до пункту 5 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.

Таким чином, Закон №3543-XII визначає порядок призову на військову службу під час мобілізації таких категорій громадян як «резервісти» та «військовозобов`язані». При цьому, за змістом пункту 5 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову без їх згоди на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку саме військовозобов`язані.

У межах спірних правовідносин позивач, підписавши 16.08.2024 контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, добровільно вступив на військову службу та з дати призначення на посаду курсанта Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова набув статусу «військовослужбовець», тому на переконання суду, у даному випадку норми пункту 5 статті 23 Закону №3543-XII до нього застосовані бути не можуть.

Отже, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме норми Закону №2232-XII.

При цьому, пункт 11 статті 25 Закону №2232-XII покладає імперативний обов`язок на керівництво військового навчального закладу у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами чоловічої статі, відрахованими із вищих військових навчальних закладів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) направити їх під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації незалежно від бажання курсанта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що даному випадку відсутні будь-які колізії правового регулювання між Законом №2232-XII та Законом №3543-XII, про що зазначає представник позивача у позовній заяві, оскільки вказані закони регулюють різні правовідносини, а юридична колізія передбачає певний конфлікт, суперечку в правовій сфері, в основі яких суперечності між правовими актами й нормами, прийнятими з одного й того ж питання.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оспорювані позивачем накази начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова № 25-К від 17.09.2024 та № 277 від 17.09.2024 відповідають вимогам статті 2 КАС України, зокрема прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідач Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова (, проспект Миру, будинок 22, корпус ЖВІ, місто Житомир, Житомирська область, 10004).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК