Справа № 280/7848/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року справа 280/7848/23

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Личкатій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2024 (суддя Бойченко Ю.П.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» до Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» 22.09.2023 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області, в якому просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення:

- №03 від 21.06.2023 про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість основний платіж 5800гр, штрафні санкції 2900гр, всього 8700гр

- №03 від 21.06.2023 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на 10804гр.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2024 адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Запорізькій області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що судом не враховано нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Евробудінвест» та ТОВ «Терсіт Електронікс».

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №978/08-01-07-03/07917635 від 18.05.2023 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мігремонт» при декларуванні за лютий 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, проведеною ГУ ДПС в Запорізькій області, завищено від`ємне значення податку на додану вартість за лютий 2023 року, що підлягає відшкодуванню, на 5800гр та завищення суми від`ємного значення податкового кредиту на 10804гр внаслідок непідтвердження фактичного постачання товару від ТОВ «Евробудінвест» та ТОВ «Терсіт Електронікс». Зокрема, ТОВ «Евробудінвест» не має офісного приміщення, складів, трудових ресурсів, в 2021 році підприємство не звітувало, в 2022 році відсутній дохід, в 2023 році декларація з податку на додану вартість подана з нульовими показниками. ТОВ «Терсіт Електронікс» не має основних засобів, земельних ділянок, трудових ресурсів, товариство віднесено до ризикових, свідоцтво платника податку на додану вартість анульоване 02.04.2023.

ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №03 від 21.06.2023 про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість основний платіж 5800гр, штрафні санкції 2900гр, всього 8700гр

- №03 від 21.06.2023 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на 10804гр.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування, податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням, виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку; придбанням, будівництвом, спорудженням основних фондів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватись в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого в зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями.

Відповідно до пунктів 200.1 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті до державного бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої відповідно до пункту 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника в сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до державного бюджету, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку або в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового Кодексу України, податкова накладна виписується в двох примірниках в день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового Кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Між ТОВ «Мігремонт» та ТОВ «Евробудінвест» укладений договір закупівлі №5981/3/2023 від 08.02.2023, за яким позивачу поставлена рідина охолоджуюча ОЖ-65, на підтвердження чого надані специфікація №1 від 08.02.2023, в якій сторони погодили вартість товару 34800гр в тому числі податок на додану вартість 5800гр та умови поставки 2 відділення нової пошти м.Запоріжжя; виписка сертифіката якості виробника; видаткова накладна №6 від 16.02.2023; експрес накладна №8000 від 16.02.2023; податкова накладна №6 від 14.02.2023; платіжна інструкція №451 від 14.02.2023..

Між ТОВ «Мігремонт» від 14.02.2023 та ТОВ «Терсіт Електронікс» укладений договір закупівлі №5928/3/2023 від 11.01.2023. На підтвердження виконання договору надані специфікації №1 від 11.01.2023, №2 від 17.01.2023, №3 від 18.01.2023, №4 від 13.02.2023, №5 від 13.02.2023 з умовами поставки 2 відділення нової пошти м.Запоріжжя; видаткові накладні №0115/3 від 09.02.2023 на сигналізатор тиску вартістю 25272гр, №0115/4 від 24.02.2023 на конденсатор вартістю 2148гр, №0125/3 від 06.02.2023 на мікросхему вартістю 14520гр, №0125/4 від 09.02.2023 на лінію затримки вартістю 494гр40к, №0213 від 21.02.2023 на сельсин, конденсатори, перемикачі, реостат, транзистор вартістю 65107гр20к, №0214 від 21.02.2023 на діод, реле вартістю 9734гр40к; експрес-накладні №6569 від 06.02.2023, №7850 від 09.02.2023, №3440 від 21.02.2023, №5867 від 24.02.2023; податкові накладні №1 від 06.02.202, №3 від 09.02.2023, №4 від 09.02.2023, №7 від 14.02.2023, №9 від 21.02.2023, №10 від 21.02.2023, №15 від 24.02.2023; контрольні картки вхідного контролю; журналу реєстрації відомостей про надходження вантажів №5813 за період з 17.01.2023 по 24.04.2023; платіжні інструкції №455 від 14.02.2023 на суму 32553гр60к, 456 від 14.02.2023 на суму 4867гр2к, №570 від 27.02.2023 на суму 81537гр30к, №571 від 27.02.2023 на суму 6729гр20к, №572 від 27.02.2023 на суму 38555гр80к.

Колегія суддів погоджується з висновком окружного суду, що перелічені документи містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами та в повній мірі підтверджують здійснення господарських операцій з поставки товару, фактичний рух активів, зміни у майновому стані їх учасників. Колегія суддів звертає увагу на те, що норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів, призначених для використання у його господарській діяльності. Позивач не може нести відповідальність у разі можливого порушення податкового законодавства його контрагентами у попередніх етапах постачання товару. Наявні в матеріалах справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, свідчать, що в результаті господарських операцій з контрагентами у ТОВ «Мігремонт» відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі.

Окружний суд правильно відхилив посилання податкової служби на рішення про віднесення ТОВ «Терсіт Електронікс» до переліку ризикових, оскільки вони прийняті 28.02.2023 та 27.03.2023 після проведення позивачем господарських операцій та контрагента позивача віднесено до ризикових платників податків через ведення ним господарських операції з іншими контрагентами, а не з ТОВ «Мігремонт».

Стосовно посилань податкового органу на відсутність у контрагентів позивача основних засобів, складських приміщень та іншого, в тому числі орендованого майна, недостатньої кількості трудових ресурсів, невідповідність придбаних та реалізованих товарів, віднесення податковим органом певних контрагентів до ймовірних учасників схем ухилення від оподаткування, не знаходження останніх за місцем реєстрації, то суд апеляційної інстанції зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати в зв`язку з придбанням товарів, робіт, послуг, призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товарів, робіт, послуг в ланцюгу постачання податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженості дій між ними

З урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє як безпідставні твердження ГУ ДПС в Запорізькій області про нереальність господарських операцій з підстав наявності негативної податкової інформації відносно контрагентів позивача, оскільки платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб. Якщо контрагенти позивача або інші суб`єкти господарювання, з якими мали відносини контрагенти позивача, в подальшому не дотримувались у своїй діяльності законодавчих норм, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241 244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2024 без змін.

Постанова набирає законної сили з 18.02.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови, у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повна постанова складена 10.03.2025.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова