Справа № 500/726/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/726/25

18 березня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника - адвоката Драус О.О., надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:

визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та скасувати рішення Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 33 від 17.12.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за посадою тракториста з 30.07.1986 по 17.06.2004; з 01.08.2006 по 06.12.2010; з 04.04.2011 по 30.11.2016; з 05.04.2017 по дату звернення із заявою із врахуванням довідок № 34 від 17.10.2024, № 46 від 09.10.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ, починаючи з дати звернення за пенсією 29.10.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.11.2024 №33 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю пільгового стажу на посаді тракториста машиніста.

22.11.2024 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком надавши додаткові документи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.11.2024 № 33 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із не підтвердженням необхідного пільгового стажу.

В подальшому 05.12.2024 позивач подав заяву про перегляд рішення від 28.11.2024 №33 про відмову про призначення пенсії.

За результатами розгляду заяви позивача про перегляд рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято нове рішення №33 від 17.12.2024 про відмову в призначенні пенсії. Відмова мотивована тим, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу на посаді тракториста-машиніста. До пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи: з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по 30 09.2024 згідно довідки від 17.10.2024 № 34, виданою СГ ТОВ «Дружба», з 26.11.1996 по 13.10.2003 згідно довідки від 18.11.2024 без номеру, виданою ТОВ «Поділля-Агро», оскільки відсутні відомості про безпосередню зайнятість заявника у якості тракториста-машиніста та дана професія не підтверджена записами в трудовій книжці від 20.01.2004 серії НОМЕР_1 .

Позивач вважає відмову у призначенні пенсії за віком протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

04.03.2025 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, які відповідають Додатку №5, а саме пільгові довідки повинні візувати керівник підприємства, а також начальник відділу кадрів та головний бухгалтер підприємства.

В разі відсутності даних посадових осіб, які візують пільгові довідки, необхідно до заяви додати довіреність на право підпису документів. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів - машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню участь у виробництві сільськогосподарської продукції.

До пільгового стажу трактористів-машиністів позивачу не зараховано періоди роботи з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по 30.09.2024 згідно довідки від 17.10.2024 №34, виданою СГ ТОВ Дружба, з 26.11.1996 по 13.10.2003 згідно довідки від 18.11.2024 без номеру, виданою ТОВ ПоділляАгро, оскільки відсутні відомості про безпосередню зайнятість заявника у якості тракториста-машиніста.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 у вересні 2024 року досяг віку 55 років. 29.10.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 05.11.2024 № 33 за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із не підтвердженням необхідного пільгового стажу на посаді трактористамашиніста, зокрема за доданими документами до пільгового стажу не зараховані періоди: період роботи згідно довідок від 17 жовтня 2024 року №34 та від 09 жовтня 2024 року №46, оскільки довідки пільгового характеру оформлені неналежним чином, не відповідають вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, зокрема, довідки мають бути підписані керівником підприємства, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером.

22.11.2024 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії та на вимогу рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області додав додаткові документи.

За принципом екстериторіальності рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.11.2024 №33 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із не підтвердженням необхідного пільгового стажу

Відмова мотивована тим, що вік заявника становить 55 років, страховий стаж 39 років 08 місяців 08 днів, пільговий стаж заявника не підтверджений. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи згідно наданих документів. До пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи: з 30.07.1986 по 17.06.2004 згідно довідки від 17.10.2024 № 34 виданою СГ ТОВ «Дружба»; з 26.11.1996 по 13.10.2003 згідно довідки від 18.11.2024 без номеру, виданою ТОВ «Поділля-Агро», оскільки відсутні відомості про безпосередню зайнятість заявника у якості тракториста-машиніста та дана професія не підтверджена записами в трудовій книжці від 20.01.2004 серії НОМЕР_1 .

05.12.2024 позивач подав заяву про перегляд рішення про відмову про призначення йому пенсії від 28.11.2024, оскільки невірно зазначено його прізвище та періоди роботи згідно довідки від 18.11.2024 без номера, виданого ТОВ «Поділля Агро».

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято нове рішення №33 від 17.12.2024 (на заміну рішення про відмову від 28.11.2024 №33), яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії.

Відмова мотивована тим, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу на посаді тракториста-машиніста. До пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи: з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по 30 09.2024 згідно довідки від 17.10.2024 № 34, виданою СГ ТОВ «Дружба», з 26.11.1996 по 13.10.2003 згідно довідки від 18.11.2024 без номеру, виданою ТОВ «Поділля-Агро», оскільки відсутні відомості про безпосередню зайнятість заявника у якості тракториста-машиніста та дана професія не підтверджена записами в трудовій книжці від 20.01.2004 серії НОМЕР_1 .

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

Відповідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, пенсія за віком на пільгових умовах призначається, чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу в період з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 29 років 6 місяців, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У зв`язку з досягненням 55-ти річного віку та відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до розрахунку стажу позивача згідно форми РС-право, наданого Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (арк.справи 16), до страхового стажу позивача було враховано усі періоди роботи, а також військової служби, що склало у загальному обчисленні 39 років 8 місяці 8 днів.

Поряд з цим, спірним у цій справі питанням є не врахування Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області періодів роботи позивача на посаді тракториста до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснений в листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV є виконання особою робіт на посаді тракториста-машиніста; безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; досягнення відповідного віку; наявність кількості відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 683/977/17, від 08.05.2018 у справі № 672/455/17.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Додатково стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) в довідці наводяться відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Такі висновки викладені Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 681/813/17, від 21.11.2019 року у справі № 501/3014/16-а, від 27 квітня 2020 року у справі № 648/1613/17, від 16 січня 2023 року у справі №171/843/17(2-а/171/46/17).

Так, з копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 20.01.2004 (арк.справи 21-25), судом встановлено, що у спірний період позивач:

- 23.07.1986 прийнятий на роботу в тракторну бригаду в колгосп «Дружба» (протокол №9 від 30.07.1986);

- 17.06.2004 звільнений з роботи по статті 38 КЗпП (наказ №37 від 17.06.2004);

- 23.02.2004 прийнятий трактористом в орендне господарство «Поділля» (трудова угода від 23.02.20004 №24);

- 20.01.2006 прийнятий трактористом в орендне господарство «Поділля» (наказ №12 від 19.01.2006);

- 21.07.2006 звільнений з роботи у зв`язку із переведенням в ТзОВ «Поділля-Агро» (наказ 28.07.2006);

- 01.08.2006 прийнятий на роботу трактористом в ТзОВ «Поділля-Агро» (наказ №13 від 31.07.2006);

- 06.12.2010 звільнений з роботи по статті 36 КЗпП України за згодою сторін (наказ №53 від 06.12.2010).

- 04.04.2011 прийнятий на роботу на посаду тракториста ТзОВ «Поділля-Агро» (наказ №10 від 04.04.2011);

- 30.11.2016 звільнений з роботи за згодою сторін (наказ №31 від 29.11.2016);

- з 05.04.2017 працює ТзОВ «Поділля-Агро» на посаді тракториста.

Крім того, трудова книжка позивача містить відомості про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі позивача з 1986 по 2004 роки.

Вказані записи в трудовій книжці виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів (протоколів, рішень), на підставі яких вони внесені.

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджується, що позивач працював в колгоспі «Дружба» з 30.07.1986 по 17.06.2004, з 23.02.2004 по 21.07.2006 в орендному господарстві «Поділля», з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по дату звернення із заявою про призначення пенсії в ТзОВ «Поділля-Агро» на посаді тракториста.

Разом із цим, суд наголошує, що усі періоди роботи позивача на посаді тракториста зараховані відповідачем до страхового стажу позивача, фактично визнаються та не оспорюються відповідачем. Спірним питанням у цій справі є неврахування відповідачем періодів роботи позивача на посаді тракториста до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України №1058.

Як слідує з рішення відповідача №33 від 17.12.2024, позивачу не зараховані періоди роботи: з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по 30 09.2024 та з 26.11.1996 по 13.10.2003.

Так, періоди роботи позивача з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по 30.09.2024 згідно довідки від 17.10.2024 №34, виданою СГ ТОВ «Дружба», не зараховані позивачу оскільки відсутні відомості про безпосередню зайнятість заявника у якості тракториста-машиніста.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки від 17.10.2024 №34, виданою СГ ТОВ «Дружба», ОСОБА_1 працював в СГ ТОВ «Дружба» з 30.07.1986 трактористом сільськогосподарського виробництва, протокол №9 від 30.07.1986, по 17.06.2004 наказ № 37 від 17.06.2004 і був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно пп.3 п.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (арк.справи 27 зворот).

Отже, довідкою від 17.10.2024 №34 підтверджується період роботи позивача в СГ ТОВ «Дружба» (колгоспі «Дружба») на посаді тракториста з 30.07.1986 по 17.06.2004.

Разом з тим, вказана довідка не містить інформації щодо періоду роботи позивача з 01.08.2006 по 06.12.2010 та з 04.04.2011 по 30.11.2016, як це зазначено у рішенні відповідача.

Відтак, твердження відповідача щодо незарахування періоду роботи позивача з 01.08.2006 по 06.12.2010 та з 04.04.2011 по 30.11.2016 згідно довідки від 17.10.2024 №34, суд вважає непідтверденими, позаяк вони абсолютно не стосуються вказаного періоду, а підтверджують період роботи позивача з 30.07.1986 по 17.06.2004 СГ ТОВ «Дружба».

Натомість, наявною в матеріалах справи довідкою № 46 від 09.10.2024, виданої ТзОВ «Поділля-Агро», підтверджується, що ОСОБА_1 працював в ТОВ "Поділля- Агро":

- з 01.08.2006 по 06.12.2010 трактористом сільськогосподарського виробництва, наказ № 13 від 31.07.2006, наказ № 53 від 06.12.2010 і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві;

- з 04.04.2011 по 30.11.2016 трактористом сільськогосподарського виробництва, наказ №10 від 04.04.2011, наказ № 31 від 29.11.2016 і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві;

- з 05.04.2017 та працює по теперішній час трактористом сільськогосподарського виробництва, наказ № 3 від 04.04.2017 і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві.

Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно пп.3 п.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Довідка видана на підставі: книги обліку наказів 2006-2024 років та книги обліку по заробітній платі за 2006-2024 роки (арк.справи 35 зворот).

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні не вказано чи при розгляді зави позивача про призначення пенсії відповідачем надавалась оцінка інформації, викладеній у довідці № 46 від 09.10.2024, виданій ТзОВ «Поділля-Агро».

Також, довідкою №45 від 09.10.2024, виданої ТзОВ «Поділля -Агро» підтверджується, що на період перебування в трудових відносинах з ТОВ «Поділля-Агро» за позивачем закріплений трактор марки Т-150 на якому був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в рослинництві (арк.справи 35).

Крім того, як слідує із оскаржуваного рішення, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, відповідач не зарахував період роботи позивача з 26.11.1996 по 13.10.2003 згідно довідки від 18.11.2024 без номеру, виданою ТОВ «Поділля-Агро».

Водночас, суд вважає такі доводи відповідача безпідставними, оскільки у період з 26.11.1996 по 13.10.2003 позивач працював у колгоспі «Дружба», що підтверджується довідкою від 17.10.2024 №34 виданою СГ ТОВ «Дружба», відтак довідка видана ТОВ «Поділля-Агро» не може слугувати підтвердженням стажу роботи позивача у СГ ТОВ «Дружба». Крім того, в позовній заяві представник позивача вказує, що довідка від 18.11.2024 без номеру видана ТОВ «Поділля-Агро» взагалі позивачем не подавалась до пенсійного органу і в матеріалах судової справи теж відсутня.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7 Порядку №22-1).

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у поданих позивачем документах. Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу позивача вчинена необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Як вже зазначено вище, копією трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 20.01.2004, підтверджується що позивач працював на посаді тракториста з 30.07.1986 по 17.06.2004 в колгоспі «Дружба», з 23.02.2004 по 21.07.2006 в орендному господарстві «Поділля», з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по дату звернення із заявою про призначення пенсії в ТзОВ «Поділля-Агро».

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці чи у поданих довідках щодо спірного періоду роботи позивача, відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні пільгового стажу роботи, необхідного для призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Отже, документи, що були надані позивачем із заявою про призначення пільгової пенсії, містять всі необхідні відомості для врахування спірних періодів до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Враховуючи наведене та матеріали цієї справи, суд зазначає, що у спірних правовідносинах позивач працював за професією тракториста, що охоплюється визначенням посади тракторист-машиніст, а також був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, так як працював у сільськогосподарських підприємствах. А тому усі спірні періоди його роботи за професією тракториста зараховуються до пільгового стажу.

Окрім того, судом встановлено, що в період роботи в колгоспі «Дружба» позивач проходив строкову військову службу з 28.10.1987 по 27.10.1989, що підтверджується довідкою № 207 від 16.10.2024 виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 . Довідка видана на підставі облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_2 (арк.справи 27).

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, з урахуванням того, що на момент призову на строку військову службу позивач працював трактористом в колгоспі «Дружба», тому період військової служби (з 28.10.1987 по 27.10.1989) підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону №1058.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 33 від 17.12.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу, що в даному випадку визнання судом протиправними дій відповідача жодним чином не вплине на захист прав позивач, оскільки суд визнав рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу протиправним та скасував відповідне рішення, що є належним способом захисту, оскільки рішення є результатом дії, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, при вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує, що за відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України щодо наявності усіх умов для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV (зокрема, наявності необхідного пільгового стажу), суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти категоричного висновку про наявність/відсутність у позивача права на призначення вказаної пенсії. Саме до повноважень органів Пенсійного фонду України віднесено здійснення обрахунку страхового та пільгового стажу для призначення пенсій, тоді як суд такі повноваження не може перебирати та здійснює лише функцію судового контролю за правомірністю рішень про призначення/відмову у призначенні пенсій.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Таким чином, з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №22-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 22.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста з 30.07.1986 по 17.06.2004 в колгоспі «Дружба», з 23.02.2004 по 21.07.2006 в орендному господарстві «Поділля», з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по дату звернення із заявою про призначення пенсії в ТзОВ «Поділля-Агро» та період військової служби з 28.10.1987 по 27.10.1989.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

У свою чергу частиною восьмою статті 139 КАС України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у повному обсязі.

Крім цього, в уточнених позовних вимогах представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При вирішенні питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Між позивачем та адвокатом Драус О.О. укладено договір про надання правничої (адвокатської) допомоги №8 від 22.01.2025. У відповідності до Додатку №1 до вказаного Договору, вартість послуг за надання правової допомоги, а саме консультація, складання процесуальних документів та інших документів правового характеру, представництво інтересів 2000,00 грн (арк.справи 38-39).

Також в матеріалах справи є копія квитанції від 23.01.2025 про переказ коштів від Душенько Є. А. отримувачу Драус О.О. з призначенням платежу: надходження готівки за платіжними картками (арк.справи 40 зворот).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи та суті виконаних послуг.

З урахуванням викладених обставин справи та положень законодавства, суд дійшов висновку, що підготовка та подання позову до суду у цій справі, яка за даних правовідносин віднесена до категорії справ незначної складності та розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, не потребувала надмірного, значного обсягу юридичної роботи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи предмет спору, значення справи для сторін, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 2000,00 грн є співмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

За таких обставин, суд вважає, що заява про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн є обґрунтованою і підлягає до задоволення, з врахуванням складності справи, обсягом наданих послуг на виконання робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №33 від 17.12.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста з 30.07.1986 по 17.06.2004, з 01.08.2006 по 06.12.2010, з 04.04.2011 по 30.11.2016, з 05.04.2017 по дату звернення із заявою про призначення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. та 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 березня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: вул. Надії Алексєєнко, 106, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49008 );

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 ) .

Головуючий суддя Грицюк Р.П.