Справа № 200/2486/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року справа №200/2486/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 р. у справі № 200/2486/24 (головуючий І інстанції Шувалова Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (далі відповідач, прокуратура), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 14 березня 2016 року та з 23 липня 2016 року по 14 березня 2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 14 березня 2016 року та з 23 липня 2016 року по 14 березня 2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 з 15 березня 2021 року із урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 14 березня 2016 року та з 23 липня 2016 року по 14 березня 2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року позовні вимоги задоволено, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо незарахування у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 16 березня 2016 року, з 23 липня 2016 року по 30 квітня 2018 року та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2018 року по 14 березня 2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Зобов`язав Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону зарахувати у стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгової вислуги за період безпосередньої його участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 16 березня 2016 року, з 23 липня 2016 року по 30 квітня 2018 року та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2018 року по 14 березня 2021 року.

Зобов`язав Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 з 15 березня 2021 року із урахуванням вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, за період безпосередньої його участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 16 березня 2016 року, з 23 липня 2016 року по 30 квітня 2018 року та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2018 року по 14 березня 2021 року.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції помилково віднесено справу до категорії справ незначної складності, оскільки на думку скаржника вона становить значний суспільний інтерес.

Позивач на теперішній час є прокурором, одержує заробітну плату (грошове забезпечення) за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, на теперішній час оскаржує дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Східного регіону під час проходження публічної служби (тобто про проходження публічної служби особи, яка у значені Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне становище), отже, справа не підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження.

Також судом не враховано, що позивачем помилково зазначено один із періодів його участі в АТО/ООС з 01.09.2015 по 14.03.2016, оскільки правильним є період саме з 01.09.2015 по 16.03.2016.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги судом в резолютивній частині рішення без належних правових підстав одним із періодів участі в АТО/ООС зазначено час з 01.05.2018 по 14.03.2021, тоді як позивачем такої позовної вимоги не було заявлено.

Судом неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: положення пункту 3-1 Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090, що виключено з цього Порядку 26.04.2024.

Судом не застосовано постанову Кабінет Міністрів України від 26.04.2024 № 515 «Про внесення змін до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури».

Суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, їх окремих норм, що втратили чинність, та законів України, які не відповідають приписам Конституції України.

Також, згідно зі ст. 90 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону є розпорядником нижчого рівня, який у своїй діяльності підпорядкований Офісу Генерального прокурора, як головному розпоряднику, та в своїй діяльності координується через нього.

Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1090 встановлено, що період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється комісіями з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), що утворюються в Офісі Генерального прокурора, регіональних прокуратурах, військових прокуратурах регіонів.

Станом на 17.09.2020 до повноважень комісії з установлення стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам Спеціалізованої прокуратури було віднесено встановлювати наявність відповідного стажу роботи позивачу.

З 17.03.2023 Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил перейменовано та реформовано у Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону.

Упродовж 2021-2023 років Спеціалізованою прокуратурою протоколи засідань комісії по обчисленню періоду проходження служби, що дає право на надбавку за вислугу років не складалися, у зв`язку з відсутністю необхідності у її обрахуванні та працівників, які мають право пільгової вислуги років.

Так, для встановлення ОСОБА_1 стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років було застосовано приписи пункту 6 Порядку, яким встановлюються загальні умови зарахування часу до періоду проходження служби для прокурорів.

Відповідно до протоколу засідання комісії по обчисленню стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років від 16.03.2021 № 50/21, до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років ОСОБА_1 включено періоди, перелік яких визначено пунктом 15 Порядку.

Відповідно до приписів пункту 3-1 Порядку надбавка за вислугу років виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, лише військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.

На думку скаржника Порядок (в редакції до 26.04.2024) не передбачав зарахування стажу роботи на пільгових умовах для встановлення надбавки за вислугу років, прокурорам, які не є військовослужбовцями, у тому числі у випадку безпосередньо прийняття участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей.

З 15.03.2021 позивач на військовій службі в органах прокуратури не перебуває, щомісячна надбавка за вислугу років обчислюється відповідно до Порядку її нарахування особам, які не мають статусу військовослужбовця, а пільгова вислуга років за безпосередню участь в АТО/ООС за періоди з 08.09.2015 по 25.12.2014, з 01.09.2015 по 14.03.2016, з 23.07.2016 по 14.03.2021 з розрахунку один місяць за три місяці служби не може бути зарахована до стажу роботи.

Правові підстави для здійснення перерахунку та виплати заробітної плати ОСОБА_1 з 15.03.2021 по теперішній час з урахуванням нового розрахунку відсутні, оскільки таке перерахування не закріплено жодною правовою нормою законодавства.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2024 № 515 внесено зміни до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, унаслідок яких пункт 3-1 виключено з цього Порядку.

Таким чином, починаючи з 26.04.2024 жодною нормативно-правовою чи законодавчою нормою не визначено ані умов (підстав), ані порядку виплати такої надбавки.

Крім того, зарахування вислуги років, обрахованої у пільговому порядку, та здійснення відповідного перерахунку на підставі правової норми, яка на час здійснення такого перерахунку втратила чинність, неодмінно призведе до непрямої дискримінації інших працівників прокуратури з числа військовослужбовців, та суперечитиме дії законів у часі.

Скаржник зазначає, що періоди безпосередньої участі в АТО/ООС можуть бути зараховані до вислуги років ОСОБА_1 на пільгових умовах під час нарахування та призначення пенсії.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що відповідачем пільгова вислуга у стаж роботи відповідно до вимог пункту 9 Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури від 9 грудня 2015 року №1090 та підпункту «а» пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 врахована не була.

Механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки визначає Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1090 (далі - Порядок №1090).

Дія цього Порядку поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, слідчих органів прокуратури та інших працівників органів прокуратури (пункт 2 Порядку №1090).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у частині 7 статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

Військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько- слідчих посадах, надбавка за вислугу років виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців (пункт 3-1 Порядку №1090).

У період з 08 вересня 2014 року по 24 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 16 березня 2016 року та з 23 липня 2016 року по 14 березня 2021 року, позивач, як військовослужбовець офіцерського складу Збройних Сил України, одночасно обіймаючи посаду прокурора, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також участі у здійсненні заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Наведене підтверджується копіями документів.

З урахуванням тривалості проходження військової служби у наведених умовах до загальної вислуги років на пільгових умовах на законних підставах додатково зараховано пільгових 10 років 08 місяців 16 днів, про що свідчить, у тому числі, наказ керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 08.02.2021 № 50к «Про оголошення вислуги років ОСОБА_1 станом на 01 лютого 2021 року» від 08 лютого 2021 року №50к.

Проте, Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону повністю проігноровані приписи частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, а також пункту 2 частини 1 статті 8 Закону № 2011-XII, згідно з якими час проходження військовослужбовцями військової служби зараховується до всіх видів вислуги. Аналогічно зараховується до всіх видів вислуги на пільгових умовах і час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період.

Законодавством регламентовано пільгове обчислення періоду проходження служби в органах прокуратури, що є гарантією соціальних прав. Жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вищенаведеній категорії осіб у пільговому обчисленні.

Обраний спосіб відновлення порушеного права вважає найбільш ефективним, як такий, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до довідки Спеціалізованої Прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 30.12.2021 №511 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України позивач в період з 08.09.2014 по 25.12.2014, з 01.09.2015 по 16.03.2016 та з 23.07.2016 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції.

Згідно з довідкою Спеціалізованої Прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 02.06.2021 №451 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення вбачається, що позивач дійсно в період з 01.05.2018 по 14.03.2021 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

У витягу із послужного списку позивача (особистий номер ) зазначено наступне проходження військової служби позивача:

- з 31.07.2002 по 18.06.2007 курсант на Військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого;

- з 18.06.2007 по 19.07.2007 закінчив військово-юридичний факультет Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та здобув кваліфікацію юриста, офіцера військового управління тактичного рівня.

- відповідно до частини п`ятої статті 5 та статей 6, 20, 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та пунктів 38, 48, 71, 72 та 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 5 (п`ять) років, прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу Збройних Сил України та відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі та присвоєно військове звання лейтенант юстиції.

- з 19.07.2007 по 08.07.2009 слідчий військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України;

- з 08.07.2009 по 15.04.2011 помічник військового прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України;

- з 15.04.2011 по 15.06.2011 старший помічник військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України;

- з 15.06.2011 по 31.10.2011 прокурор відділу (захисту прав і свобод громадян та інтересів держави) військової прокуратури Південного регіону України;

- з 31.10.2011 по 14.08.2012 старший прокурор відділу (захисту прав і свобод громадян та інтересів держави) військової прокуратури Південного регіону України;

- звільнений з військової служби у запас на підставі пункту г

частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку із скороченням штатів) (Наказ МОУ № 599 від 26.07.2012);

- звільнений з посади наказом прокурора Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 14.08.2012 № 35к з 14 серпня 2012 року виключений із штатів особового складу військової прокуратури Південного регіону України усіх видів забезпечення та направлений для постановки на облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- з 15.08.2012 по 02.09.2014 робота на прокурорських посадах у Прокуратурі Південного регіону з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері та військовій прокуратурі Південного регіону України;

- відповідно до статті 5 та статей 6, 20, 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, статті 46.1 Закону України Про прокуратуру, п. 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 5 (п`ять) років, прийняло на військову службу за контрактом та відряджено до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі (наказ МОУ № 512 від 02.09.2014);

- з 03.09.2014 по 04.06.2015 старший прокурор Військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України;

- з 04.06.2015 по 14.07.2015 старший прокурор відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності слідчого управління Військової прокуратури Південного регіону України;

- з 14.07.2015 по 31.08.2015 прокурор відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності слідчого управління Військової прокуратури Південного регіону України;

- з 31.08.2015 по 08.09.2015 у розпорядженні військового прокурора сил антитерористичної операції;

- з 08.09.2015 по 14.03.2016 начальник другого відділу Військової прокуратури Донецького гарнізону;

- з 14.03.2016 по 15.03.2016 у розпорядженні військового прокурора сил антитерористичної операції;

- з 15.03.2016 по 16.03.2016 у розпорядженні військового прокурора Харківського гарнізону;

- з 16.03.2016 по 22.07.2016 начальник першого відділу Військової прокуратури Харківського гарнізону;

- з 23.07.2016 по 01.06.2017 начальник відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури сил антитерористичної операції;

- з 02.06.2017 по 10.05.2018 начальник відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності слідчого управління Військової прокуратури сил антитерористичної операції;

- з 10.05.2018 по 14.05.2018 начальник відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності слідчого управління Військової прокуратури об`єднаних сил;

- з 14.05.2018 по 14.03.2021 військовий прокурор Донецького гарнізону Військової прокуратури об`єднаних сил;

- відповідно до п. 18 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 № 113-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури та п. 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнений з військової служби у запас за пп. г (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів);

- звільнений з посади військового прокурора Донецького гарнізону з 14 березня 2021 року (наказ ОГП № 138к від 11.03.2021);

- виключений із списків особового складу, усіх видів забезпечення з 14 березня 2021 року (наказ СПуВОСОС № 132к від 12.03.2021).

Згідно з наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 08.02.2021 № 50к Про оголошення вислуги років ОСОБА_1 станом на 01.02.2021 оголошено вислугу років, що дає право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років та пільгову вислугу років станом на 01.02.2021 полковнику юстиції ОСОБА_1 29 років 02 місяці 16 днів (пільгова вислуга років 10 років 08 місяців 16 днів).

Згідно з протоколом засідання комісії по обчисленню стажу роботи, що дає право на одержання надбавки за вислугу років від 16.03.2021 №50/21 з особової справи позивача, вислуга років ОСОБА_1 станом на 16.03.2021 становить 18 років 07 місяців 16 днів.

02.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо зарахування в стаж роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, пільгову вислугу років за період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення з 08 вересня 2014 року по 24 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 14 березня 2016 року та з 23 липня 2016 року по 14 березня 2021 року з розрахунку один місяць за три місяці служби та здійснення перерахунку та виплати заробітної плати з 15 березня 2021 року до часу розгляду звернення з урахуванням нового розрахунку, виплатити заборгованість та у подальшому виплачувати заробітну плату з урахуванням нового розрахунку.

Відповідач листом від 15.04.2024 № 15-206ВИХ-24 повідомив позивачу про відсутність правових підстав щодо здійснення перерахунку та виплати заробітної плати з 15.03.2021 по теперішній час з урахуванням нового розрахунку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України, визначаються Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

За ч. 2 ст. 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Згідно ч. 7 ст. 81 Закону № 1697-VII прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.

Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затверджений постановою КМУ від 09.12.2015 № 1090 (далі - Порядок № 1090, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) встановлює механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки.

Дія цього Порядку поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, слідчих органів прокуратури та інших працівників органів прокуратури (п.2 Порядку № 1090).

За п.3 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у ч.7 ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно п. 3-1 Порядку № 1090 військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, надбавка за вислугу років виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців.

За п. 6 Порядку № 1090 до періоду проходження служби, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам, слідчим органів прокуратури, зараховується: 1) час роботи (служби) в органах прокуратури; 2) час проходження строкової військової служби та служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби та інших правоохоронних органах, а також стаж військової служби в Збройних Силах, Службі безпеки, інших утворених відповідно до законодавства військових формуваннях; 3) час роботи на посадах судді, державного арбітра, арбітра відомчих арбітражів України, арбітра в судах і державному та відомчому арбітражі колишнього СРСР і республік, що входили до його складу, а також працівників органів юстиції, що забезпечують діяльність судів; 4) час роботи на виборних посадах в органах місцевого самоврядування і профспілкових організаціях, якщо працівник до і після цього працював в органах прокуратури; 5) час роботи в державних установах, інших організаціях, якщо вони були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури для продовження роботи; 6) період здобуття освіти (за денною формою навчання) у вищих навчальних закладах на юридичних факультетах; 7) час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли за медичними показаннями дитині потрібен домашній догляд, - період відпустки без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку, а коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - не більше ніж до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку; 8) час роботи за кордоном, якщо працівник направлявся туди органами прокуратури та перед відрядженням працював на прокурорсько-слідчих посадах і протягом двох місяців після повернення з-за кордону був прийнятий на роботу в органи прокуратури на зазначені посади; 9) час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; 10) період роботи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII «Про прокуратуру» було присвоєно класні чини (у тому числі працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), а також час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; 11) період роботи на адміністративних посадах, посадах науково-педагогічних та наукових працівників у Національній академії прокуратури України.

Згідно п..8 Порядку № 1090 до періоду проходження служби військовослужбовцям, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, для виплати їм щомісячної надбавки за вислугу років зараховуються періоди: 1) військової служби за контрактом на посадах у Збройних Силах, Службі безпеки, Держспецтрансслужбі, Держспецзв`язку, Службі зовнішньої розвідки, військах цивільної оборони, інших військових формуваннях, правоохоронних органах, правоохоронних органах спеціального призначення, Об`єднаних збройних силах держав - членів СНД, військах та інших військових формуваннях СНД та СРСР; 2) служби на посадах в органах внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органах і підрозділах цивільного захисту, кримінально-виконавчої системи, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, податкової міліції, в інших правоохоронних органах, у тому числі СНД та СРСР; 3) роботи (служби) за контрактом у державних органах, установах, організаціях та органах місцевого самоврядування, якщо вони направлені в ці органи в установленому порядку із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, органах кримінально-виконавчої системи, податковій міліції; 4) виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, органах кримінально-виконавчої системи, податковій міліції; 5) роботи (служби) в судових органах та органах прокуратури на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) перебування у розпорядженні та час, коли військовослужбовці не перебували на посадах внаслідок звільнення від посад; 7) навчання у військових навчальних закладах (військово-навчальних підрозділах у вищих навчальних закладах) на посадах курсантів і слухачів; 8) коли військовослужбовці не перебували на військовій службі внаслідок незаконного звільнення, а потім були поновлені на військовій службі; 9) строкової військової служби; 10) визначені п.п.3, 6-11 п.6 цього Порядку.

За п. 9 Порядку періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби.

За п.п. 14, 16, 17 Порядку № 1090 період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється комісіями з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), що утворюються в Офісі Генерального прокурора, регіональних прокуратурах, військових прокуратурах регіонів.

Рішення комісії про обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, оформляється протоколом. Витяги з протоколів засідання комісії друкуються у двох примірниках, які подаються до бухгалтерського та кадрового підрозділів.

Спірні питання, що виникають під час обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, розглядаються відповідними комісіями прокуратур вищого рівня, Офісу Генерального прокурора або в судовому порядку.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням військової служби та правовий статус військовослужбовця врегульовано Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), які застосовуються в редакціях станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

До видів військової служби належать, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб сержантського, старшинського і офіцерського складу.

Згідно ст. 1, 2 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

За ст. 8 Закону № 2011-XII визначено основні права військовослужбовців, пов`язані з проходженням служби. Зокрема, в абз.2 п.1 цієї статті, серед іншого, передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови (зокрема, особам офіцерського складу, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом), зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, зокрема: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно п.3 р. 4 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям зараховуються періоди, зокрема, зазначені в Постанові № 393 (зі змінами).

Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.

Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.

Особливість спірних правовідносин полягає в тому, що період проходження служби, що дає право позивачу на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, згідно п.6 Порядку № 1090 включає і стаж військової служби в Збройних Силах, до якого належить час проходження військової служби в особливий період - за період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей з 08 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, з 01 вересня 2015 року по 16 березня 2016 року, з 23 липня 2016 року по 30 квітня 2018 року та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2018 року по 14 березня 2021 року

Позивач працював та по теперішний час працює на різних посадах в органах прокуратури, в спірні періоди брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей та безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Наявність у позивача пільгової вислуги відповідно до наказу керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 08.02.2021 № 50к Про оголошення вислуги років ОСОБА_1 станом на 01.02.2021 у розмірі - 29 років 02 місяці 16 днів (у тому числі: пільгова вислуга років - 10 років 08 місяців 16 днів), не заперечувалось.

Відповідно до копії протоколу засідання комісії по обчисленню стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років від 16.03.2021 №50/21, вислуга років позивача, що дає право на отримання надбавки за вислугу років у відсотках від посадового окладу, станом на 16.03.2021 становить 18 років 07 місяців 16 днів.

Розмір щомісячної надбавки за вислугу років, передбачений частиною сьомою статті 81 Закону України Про прокуратуру з 15.03.2021 по 31.07.2022 був встановлений позивачу у розмірі 25% до посадового окладу. З 01.08.2022 по теперішній час надбавка за вислугу років виплачується у розмірі 30%.

Єдиною підставою для відмови обчислення вказаних періодів на пільгових умовах для визначення позивачу розміру щомісячної надбавки за вислугу років є те, що з цієї дати позивач не вважався військовослужбовцем, який проходить службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.

Тому вислуга років (для визначення позивачу розміру щомісячної надбавки за вислугу років) позивача обчислюється у меншому розмірі ніж під час наявності у позивача статусу військовослужбовця.

Розмір щомісячної надбавки за вислугу років, передбачений ч.7 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» був встановлений позивачу в розмірі посадового окладу виходячи з календарного обчислення вислуги та без врахування вищевказаних періодів в пільговому обчисленні.

Отже, пільгова вислуга у стаж роботи позивача відповідно до вимог п. 9 Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури від 09.12.2015 № 1090 та п.п. «а» п. 4 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393, врахована не була.

При цьому, проходячи службу на прокурорських посадах у військовій прокуратурі, до загальної вислуги позивача, яка враховувалась при виплаті йому щомісячної надбавки за вислугу років, додатково враховувалась пільгова вислуга.

Вислуга років була встановлена наказом від 08.02.2021 № 50к, та зараховувалась позивачу, як прокурору зі статусом військовослужбовця, що передбачено пунктом 3-1 Порядку № 1090.

Отже стаж військової служби позивача вже був обчислений, зокрема із зарахуванням на пільгових умовах вислуги років.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 9 Порядку № 1090 періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби. При цьому, наведена норма не містить вказівки на можливість зарахування вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах залежно від статусу особи як прокурора або військовослужбовця, який проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.

Отже, при призначенні на посаду комісією з установленням стажу роботи, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, було протиправно не враховано пільгову вислугу позивачу.

Таким чином, стаж військової служби позивача вже був обчислений, зокрема із зарахуванням на пільгових умовах вислуги років за час, у який позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей та безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, яка складала 10 років 08 місяців 16 днів.

Враховуючи викладене, стаж військової служби позивача, зокрема і з урахуванням зарахованої на пільгових умовах вислуги років, підлягав врахуванню відповідачем при визначенні стажу роботи позивача, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, що узгоджується з правовою позицією в постанові Верховного Суду від 11.08.2022 у справі №380/12042/20.

Отже, відповідачем проігноровані приписи ч.1 ст.2 Закону № 2232- XII, п.2 ч.1 ст.8 Закону № 2011-XII, згідно яких час проходження військовослужбовцями військової служби зараховується до всіх видів вислуги. Аналогічно зараховується до всіх видів вислуги на пільгових умовах і час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період.

Згідно абз.5 п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа щодо права на пільги) правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців та працівників правоохоронних органів у зазначених рішеннях Конституційного Суду України полягає в тому, що комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту їх та їхніх сімей, зумовлений особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, жорсткими вимогами до дисципліни, професійної придатності, певним обмеженням конституційних прав і свобод. Здійснення таких заходів не залежить від розміру доходів цих осіб чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер.

Ці гарантії не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації.

Таким чином, відмова відповідача щодо здійснення перерахунку заробітної плати позивача з урахуванням зарахованої на пільгових умовах вислуги років, є протиправною.

Щодо посилання скаржника на те, що судом не було враховано, що позивачем помилково зазначено один із періодів його участі в АТО/ООС з 01.09.2015 по 14.03.2016, оскільки правильним є період саме з 01.09.2015 по 16.03.2016, колегія суддів зазначає, що спірним є питання пільгового зарахування періодів. Зокрема, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на територіях Луганської та Донецької областей, який за довідкою є періодом з 08.09.2014 по 25.12.2014, з 01.09.2015 по 16.03.2016, з 23.07.2016 по 30.04.2018.

Щодо посилання скаржника на не застосування судом при вирішенні справи постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2024 № 515 «Про внесення змін до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури», якою пункт 3-1 Порядку№ 1090 виключено, колегія суддів зазначає наступне.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

. 3 , , , .

При цьому закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Це положення процесуального закону узгоджується з підходами Європейського суду з прав людини, який вважає, що принцип унеможливлення зворотної дії закону в часі не застосовується, коли нове законодавство ставить особу в сприятливіший стан (Scoppola v. Italy, заява № 126/05, п. 102-111).

Постанова Кабінет Міністрів України від 26.04.2024 № 515 на час виникнення спірних правовідносин - 16.03.2021, та на час звернення позивача до суду з позовом, не існувала, отже відсутні підстави для її застосування.

Щодо посилання скаржника на обмежене фінансування, колегія суддів зазначає, що виплата грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача на його отримання.

Щодо посилання скаржника на те, що розгляд цієї справи не міг відбуватись за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки вона не є справою незначної складності суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно із частиною 3 статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, частиною 4 статті 257 КАС України передбачено вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а саме справи щодо: оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; примусового відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З цими положеннями співвідносяться (частково) норми частини 1 статті 263 КАС України, яка визначає особливості розгляду окремих категорій справ незначної складності щодо: 1) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 3) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 4) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію).

Згідно із частиною 5 статті 12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону у контексті доводів відповідача, колегія суддів вважає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 6 статті 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина 4 статті 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 липня 2021 року в справі №460/6542/20, від 30 червня 2022 року у справі №640/27145/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 380/25627/21 та інш.

Таким чином, суд констатує, що ця справа не належить до справ незначної складності у значенні частини 6 статті 12 КАС України, однак якщо суд дійшов висновку про її незначну складність заборони для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відсутні. Крім того розгляд справи у цьому провадженні не вплинув на вирішення спору.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 р. у справі № 200/2486/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 19 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді Т.Г. Геращенко

І.В. Гаврищук