Справа № 580/8079/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8079/24 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Черкаській області (далі - відповідач ), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 до 16.04.2022;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Черкаській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України грошове забезпечення та додаткову винагороду за період з 24.02.2022 до 16.04.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно після призову позивача на військову службу до Управління Служби безпеки України в Черкаській області по мобілізації із запасу за період з 24.02.2022 до 16.04.2022 не нарахував та не виплатив йому грошове забезпечення та додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про призов під час мобілізації щодо позивача скасований, а отже, прийняття на військову службу не реалізовано, факт виконання посадових обов`язків по певній посаді під час мобілізації позивачем не доведено, а відповідач заперечує вказану обставину, тому відсутні підстави вважати, що позивач дійсно ніби то проходив військову службу Управління Служби безпеки України в Черкаській області під час мобілізації у спірний період.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що висновок суду першої інстанції про те, оскільки наказ про призов під час мобілізації щодо позивача скасований, а отже, прийняття на військову службу не реалізовано є помилковим оскільки, з моменту прийняття наказу УСБУ в Черкаській області № 25/ДСК від 25.02.2022 позивач вважається таким, що прийнятий на військову службу. Вважає, що скасування в подальшому наказу УСБУ свідчить лише про те, що позивача фактично було звільнено з військової служби.

28 лютого 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він наполягає на законності рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Черкаській області за контрактом осіб офіцерського складу в СБУ з 27.02.2003 та наказом СБ України від 18.12.2013 №1507-ОС звільнений з військової служби у запас СБУ за п.п. «а» п. 61 та п.п. «б» п. 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ. Позивач виключений зі списків особового складу 27.12.2013 наказом Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 25.12.2013 № 214-ОС.

У зв`язку з початком повномасштабної військової агресії рф проти України відповідачем було видано наказ від 25.02.2022 №25/дск про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовців запасу СБУ, зокрема, ОСОБА_1 , однак у зв`язку з неможливістю службового використання мобілізованих осіб до затвердження штату воєнного часу Управління Служби безпеки України в Черкаській області, тому наказом відповідача від 16.04.2022 №35-ОС/дск було скасовано наказ від 25.02.2022 № 25/дск про призов на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 .

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно, після призову його на військову службу по мобілізації із запасу за період з 24.02.2022 до 16.04.2022 не нарахував та не виплатив йому грошове забезпечення та додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Відповідно до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400 (які застосовуються з 24.02.2022) (далі - Постанова № 168) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (у редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №2232-XII) правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (в діючій на час спірних відносин редакції) (далі-Закон №3543-XII) визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Водночас частинами 1, 3 ст. 3 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави. Зміст мобілізаційної підготовки, в числі іншого, складає підготовку та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Згідно з частиною 5 ст. 4 Закону № 2232-XII для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями на особливий період, а в разі прийняття у випадках та порядку, визначених законом, відповідного рішення Президента України - і в мирний час проводиться планомірна військова підготовка і забезпечується перебування в запасі та військовому резерві необхідної кількості військовонавчених громадян.

Частинами 1, 5 статті 6 Закону № 2232-XII визначено, що військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти. Військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

У зв`язку з початком повномасштабної військової агресії рф проти України відповідачем було видано наказ від 25.02.2022 № 25/дск про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовців запасу СБУ.

В подальшому, наказом Управління від 16.04.2022 №35-ОС/дск було скасовано наказ від 25.02.2022 № 25/дск про призов на військову службу під час мобілізації на особливий період, в тому числі, щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з неможливістю службового використання мобілізованих осіб до затвердження штату воєнного часу Управління.

Виходячи з цього, підстав для визначення посадового становища ОСОБА_1 у спірний період не було.

Також, згідно з пунктом 68 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 №1262/2007, днем звільнення військовослужбовців СБУ з військової служби в запас або у відставку вважається день, з якого їх наказом виключено зі списків особового складу Служби безпеки України.

За обставин справи, наказ про призов під час мобілізації щодо позивача скасований, а отже, прийняття на військову службу не реалізовано, тому нема підстав вважати, що позивач проходив військову службу.

Додатково суд першої інстанції звернув увагу, що Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців СБ України врегульовано Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ №515/дск від 10.04.2018, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2018 року за № 512/31964 (далі- Інструкція № 515/дск) та пунктом 5 глави 1 якої визначено, що грошове забезпечення виплачується за місцем постійної служби і виключно в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах органів, підрозділів, закладів та установ СБ України. Відповідно пункту 3 розділу 1 «Посадові оклади військовослужбовців» глави ІІ «Склад грошового забезпечення» посадові оклади військовослужбовцям виплачуються з дня призначення їх на штатну посаду.

Однак, як встановлено вище, наказ про призов під час мобілізації щодо позивача скасований, а отже, прийняття на військову службу не реалізовано, як наслідок, позовні вимоги про виплату позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

З наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.1 статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За п.2 ч.5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2025 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев