Справа № 380/8738/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в роз`ясненні судового рішення

19 березня 2025 року

м. Київ

справа №380/8738/23

адміністративне провадження № К/990/31810/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМРЕНТ" Стеця Ростислава Ярославовича про роз`яснення постанови Верховного Суду від 25 лютого 2025 року

у справі №380/8738/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМРЕНТ"

до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Франківської окружна прокуратура м. Львова,

за участю Львівської обласної прокуратури (на стороні відповідача)

про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій,-

УСТАНОВИВ:

1. 02.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІМРЕНТ" звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.01.2022 №2ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності";

- визнати протиправним та скасувати наказ першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.01.2022 №16ДК "Про внесення змін до наказу від 05.01.2022 № 2ДК";

- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Миколи Притули та Дарії Білик щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використані земельної ділянки на вул. Стрийській, 133, м. Львів, та складення акта від 28.01.2022 №16-дк/8/АП/09/01/-22 з розрахунками розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

2. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 09.02.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024, позов задовольнив.

3. Ухвалою від 25.09.2024 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі для перевірки аргументів скаржника в частині правильності застосування судами норм матеріального права при постановлені оскаржуваних судових рішень.

4. Верховний Суд постановою від 25.02.2025 ухвалив:

- касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури задовольнити частково;

- рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі №380/8738/23 скасувати;

- закрити провадження у справі №380/8738/23.

6. 14.03.2025 до Верховного Суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМРЕНТ" Стеця Ростислава Ярославовича про роз`яснення постанови Верховного Суду від 25.02.2025 у справі №380/8738/23, в якій зазначено, що зі змісту постанови позивачу незрозуміло у зв`язку з якими обставинами справа №380/8738/23 становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи - Львівської обласної прокуратури. Також заявник зазначає, що є незрозумілим і потребує роз`яснення чому Верховний суд не вказав в постанові від 25.02.2025 доводи позивача, які стосувалися обґрунтування підстав оскарження згідно з пп. «б» і «в» п.2 ч.5 ст.328 КАС України. Також представник позивача вказує, що, враховуючи зміст постанови Верховного Суду від 25.02.2025, позивачу не зрозуміло, чому відповідно до п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України касаційна скарга не була повернута скаржнику, оскільки вимоги суду щодо усунення її недоліків не виконано.

7. Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

8. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У постанові від 21.03.2019 у справі №807/1689/14 Верховний Суд вказав, що зміст ухвалених судових рішень повинен відповідати приписам КАС України. Рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

У разі, коли судове рішення не відповідає вказаним критеріям, останнє підлягає роз`ясненню судом, який ухвалив вказане судове рішення за заявою учасника справи.

9. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Верховним Судом у постанові від 13.09.2019 у справі №816/1512/15 зазначено, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Зокрема це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення. Підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.

Таким чином, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

10. Верховний Суд у постанові від 30.04.2020 у справі №22а-11177/08 зазначив, що фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

11. Відповідно до висновків Верховного Суду, висловлених у постановах від 30.12.2020 у справі №766/9580/17, від 23.02.2022 у справі №160/3964/20, від 26.05.2022 у справі №620/1269/20, від 15.08.2024 у справі №380/3419/20 та інших, зміст ст. 254 КАС України дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні відповідної неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

12. Водночас поставлені представником позивача у заяві про роз`яснення судового рішення питання не свідчать про незрозумілість постанови Верховного Суду від 25.02.2025 у справі №380/8738/23.

13. Крім того, постановах від 20.12.2023 у справі №400/2839/22 та 21.02.2024 у справі №460/9602/20 Верховний Суд дійшов висновку щодо критеріїв визначення судом можливості прийняття до розгляду заяви про роз`яснення відповідного судового рішення:

- заява про роз`яснення судового рішення має бути подана особою, щодо якої воно ухвалене, або особою, якою буде здійснюватись його примусове виконання;

- судове рішення має підлягати виконанню, але на момент подання відповідної заяви має бути ще не виконане;

- заявником має бути доведено, що зміст резолютивної частини судового рішення є нечітким або незрозумілим.

14. Також Суд звертає увагу, що в ухвалі від 21.09.2021 у справі №9901/55/19 Велика Палата Верховного Суду відзначила:

«…роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/55/19 не ухвалювала нового рішення, а скасувала рішення суду першої інстанції та закрила провадження у справі.

Отже, постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2021 року, про роз`яснення якої просить ОСОБА_1, не є тим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні положень частини другої статті 254 КАС».

15. Враховуючи, що постановою від 25.02.2025 Верховний Суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закрив провадження у справі №380/8738/23, відсутні підстави для роз`яснення постанови Верховного Суду від 25.02.2025 у справі №380/8738/23.

16. З огляду на викладене Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМРЕНТ" Стеця Ростислава Ярославовича про роз`яснення постанови Верховного Суду від 25.02.2025 у справі №380/8738/23.

Керуючись ст. 248, 254, 355 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМРЕНТ" Стеця Ростислава Ярославовича про роз`яснення постанови Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у справі №380/8738/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя О.П. Стародуб