Справа № 570/256/25
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 570/256/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді О. Левчука, розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з адміністративний позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, згідно якого просить суд скасувати постанову серії ЕНА №3790612 від 04.01.2025, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою серії ЕНА №3790612 від 04.01.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасування, оскільки при винесені постанови інспектор поліції не керувався жодними належними та допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєному правопорушенні. Постанова підлягає скасування в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи. Просить позов задовольнити, оскільки вважає, що не порушував Правил дорожнього руху.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.02.2025 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - передано до Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 21.02.2025 вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Крім того, ухвалою суду від 21.02.2025 витребувано у Оболонського районного суду міста Києва належним чином засвідчену копію з відміткою про набрання (не набрання) законної сили судового рішення у справі №756/6078/23.

27.02.2025 від Оболонського районного суду міста Києва на виконання вимог ухвали суду від 21.02.2025 надійшли витребувані судом документи.

11.03.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що вимоги позивача є безпідставними, винесена поліцейським постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

04.01.2025 інспектором УПП в Рівненській області лейтенантом поліції А. Йовиком було винесено постанову серії ЕНА № 3790612 від 04.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 4 ст. 126 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400, 00 грн

Згідно оскаржуваної постанови 04 січня 2025 року о 18 год. 47 хв. в м. Дубно, вул. Клима Савури, 6, позивач керував транспортним засобом Mercedes-Benz cls 500 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови №756/6078/23 Оболонського районного суду м. Київ від 10.06.2024, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.2.1.а ПДР - Керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Так, статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/6078/23 від 29.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Початок відбування покарання ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання постанови законної сили.

Вказана постанова набрала законної сили 10.06.2024.

Відповідно до приписів ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.20 розділу Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. Постановою КМ України № 340 від 08.05.1993р. (із відповідними змінами та доповненнями), позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний та практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Повернення посвідчення водія (у тому числі отриманого вперше) особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, здійснюється після закінчення строку позбавлення без складення іспитів.

Вилучені посвідчення водія зберігаються у територіальному сервісному центрі МВС за місцем проживання осіб, зазначеним у рішенні про позбавлення права на керування транспортними засобами.

Із змісту наведених норм слідує, що чинним законодавством чітко визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили постановою суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному КМ України.

Отже, до моменту повернення посвідчення водія в установленому порядку особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом; будь-якого механізму отримання нових водійських прав законом не передбачено.

Як видно із наданого відповідачем відеозапису, позивач дійсно 04.01.2025 керував транспортним засобом Mercedes-Benz cls 500 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що останнім не заперечувалося.

На підставі наведеного, враховуючи відсутність доказів повернення позивачу права керування транспортними засобами, яких він був позбавлений на підставі судового рішення, відповідачем обгрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Отже, інспектором патрульної поліції встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано.

Щодо тверджень позивача наведених у позові, що про наявність постанови суду про позбавлення його права керування у справі №756/6078/23 він дізнався від працівників поліції лише 04.01.2025, суд звертає увагу, що позивачем оскаржувался у встановленому законом порядку постанова Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/6078/23 від 29.02.2024.

Так, згідно постанови Київського апеляційного суду у справі №756/6078/23 від 10.06.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119721112), апеляційну скаргу захисника Дзецько Д.В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Вказаною постановою апеляційного суду, зокрема, встановлено, що:

"Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Дзецько Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що постанова судді є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки порушенням з боку працівників поліції вимог ст. 266 КУпАП, а саме на місці зупинки водієві ОСОБА_1 , не було запропоновано пройти огляд на місці та відмови пройти такий огляд останній не висловлював, таким чином у працівників поліції були відсутні підстави для направлення на огляд водія до медичного закладу.

Також вказує, що належним чином не перевірено висновок щодо результатів медичного огляду, який на думку захисника є недопустимим доказом. Так, захисник зазначає, що висновок лікаря було складено через 7 днів після проведення огляду, крім того у висновоку не зазначено інформації щодо кількісного вмісту наркотичних речовин, що є порушенням вимог п. 20 Інструкції, а в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для огляду до медичного закладу."

Таким чином, позивачу було достовірно відомо про притягненя його до адміністративної відповідальності під час розгляду справи №756/6078/23. Доводи позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків, у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене вище та аналізуючи здобуті по справі докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП є доведена, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

відповідач: Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції (вул. Степана Бандери, 14а, м. Рівне, 33028).

Повне судове рішення складене та підприсане 20.03.2025.

Суддя О. Левчук