Справа № 127/41924/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/328/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Перфілова Єгора Євгеновича про визнання протиправними дій останнього, скасування постанови серії ЕНА №3663608 від 14 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, -

вимоги позивача: визнати протиправними дії поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядового поліції Перфілова Єгора Євгеновича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП; скасувати постанову поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Перфілова Єгора Євгеновичасерії ЕНА №3663608 від 14.12.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Перфілова Єгора Євгеновича про визнання протиправними дій останнього, скасування постанови серії ЕНА №3663608 від 14 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Перфілова Є.Є. про визнання протиправними дій останнього, скасування постанови серії ЕНА №3663608 від 14 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 14 грудня 2024 року поліцейським 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовим поліції Перфілова Є.Є. було зупинено ОСОБА_1 та повідомлено про фіксацію порушення позивачем п.21.4.3 (в) Правил дорожнього руху, а саме зазначено, що водій, рухаючись м. Вінниця по вул. Данила Нечая, 136, керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Не погоджуючись із цим, водій ОСОБА_1 попросив поліцейського надати докази порушення ним правил дорожнього руху, а саме записи з пристроїв відео фіксації, покази свідків, інші передбачені законодавством докази, а також повідомив працівника поліції про необхідність залучення у розгляді адміністративної справи захисника.

Проте його прохання щодо надання доказів працівником поліції було проігноровано, а щодо надання правової допомоги поліцейський спочатку взагалі відмовив, але інший поліцейський сказав шукати юриста, потім порадив скористатися безоплатною правовою допомогою. На прохання дати номер телефону чи повідомити, яким іншим чином можна зв`язатися з юристом, працівники поліції відмовили, повідомивши також, що за бажанням він може оскаржити дії працівників поліції впродовж десяти днів. На зауваження водія, що йому не дали можливості скористатися правовою допомогою та на повторне прохання надати можливість все ж таки нею скористатися, працівники полії повідомили, що постанову вже роздруковано і наголосили на тому, що ОСОБА_1 в будь-якому випадку буде притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, на думку позивача, розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності здійснювався з позбавлення його права на захист та без надання будь-яких належних та допустимих доказів правопорушення, без залучення свідків та понятих.

З оскаржуваною постановою від 14.12.2024 ОСОБА_1 не згодний, оскільки зазначеного у ній правопорушення не вчиняв, вважає, що факти, викладені у ній, не відповідають дійсності у зв`язку з тим, що на транспортному засобі було ввімкнене ближнє світло фар. Також позивач зазначає, що перед виїздом він перевірив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а висновок поліцейських про порушення ним вимог п.31.4.3 (в) Правил дорожнього руху є припущенням.

На адресу відповідачів судом було надіслано копії ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копії позовної заяви та доданих до неї документів, які ними отримані.

Від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Цубера М.М. 17.01.2025 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , до якого в якості додатку було долучено диск із відеозаписом.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що під час патрулювання 14.12.2024 в м. Вінниця по вул. Данила Нечая, 136 поліцейським роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Перфіловим Є.Є. було зупинено автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 (в).

Встановивши всі обставини правопорушення, поліцейським було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 3663608 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Також у своєму відзиві представник відповідача звертає увагу на те, що чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи тощо.

На підставі вищевикладеного представник відповідача вважає, що розглядаючи дану справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому оскаржувана постанова є правомірною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню, у зв`язку із чим у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.

21 січня 2025 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Однак відповідно до ч.2 ст.163 КАС України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу. Так, за вимогами ч.3 ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Дані вимоги позивачем дотримані не були, а тому дана відповідь на відзив до уваги судом братися не може.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи та надані сторонами доказами, та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що відповідно до постанови поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Перфілова Є.Є. серії ЕНА № 3663608 від 14.12.2024 водій ОСОБА_1 14.12.2024 року о 20:39 год. в м. Вінниця по вул. Данила Нечая, 136 керував транспортним засобом Renault Fluence, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 (в) ПДР керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації.

Пункт 31.4 Правил дорожнього руху передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності перерахованих у даному пункті технічних несправностей. Зокрема, відповідно до п.31.4.3 (в) забороняється експлуатація транспортного засобу, у разі, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП визначається керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до переглянутого судом відеозапису події від 14.12.2024, наданого разом із відзивом на позовну заяву ОСОБА_1 . Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, підтверджується факт керування водієм у темну пору доби транспортним засобом з несправністю зовнішнього світлового приладу, а саме лівої фари в режимі ближнього світла.

Хоча водієм зазначався той факт, що перед виїздом ним було перевірено технічний стан автомобіля, будь-які докази, які б це могли підтвердити, працівникам поліції та суду надано не було.

Окрім того, відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Дані вимоги ПДР України, про готовність виконання яких повідомив водій ОСОБА_1 працівникам поліції для забезпечення можливості не притягувати його до адміністративної відповідальності, стосуються надання змоги водію здійснювати подальше керування таким транспортним засобом, однак не звільняють його від адміністративної відповідальності за вже вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1421 КУпАП України.

Твердження позивача про порушення інспектором поліції норм законодавства та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення і притягнення її до адміністративної відповідальності, також не знайшли свого підтвердження.

Зокрема, згідно вищевказаного відеозапису, інспектором водію було повідомлено про притягнення його до адміністративної відповідальності, роз`яснено суть правопорушення, роз`яснено передбачені чинним законодавством України права та обов`язки.

Також як вбачається із дослідженого відеозапису, клопотання водія ОСОБА_1 про надання йому можливості скористатися правовою допомогою було заявлене уже після розгляду справи по суті.

Окрім того, право та порядок оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності в справі про адміністративне правопорушення у різі незгоди з нею особи, щодо якої винесено, або з інших, передбачених чинним законодавством України підстав, закріплено положеннями ст.ст.287-289 КУпАП, чим в даному випадку і скористався ОСОБА_1 , звернувшись до місцевого суду як адміністративного з даною позовною заявою.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак, разом з тим, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд у відповідності до ст. 90 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в позовній заяві ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження.

Отже, на переконання суду, постанова серії ЕНА №3663608 від 14 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення правил дорожнього руху та накладення на нього адміністративного стягнення, є законною, правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VІ (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 9,33, ч. 1 ст.121,ст.ст. 222,245, 247, 251,258, 268, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 20, 72-77, 90, 132, 229, 241- 243,246,250,271,286 КАС України, ЗУ «Про Національну поліцію», Правилами Дорожнього руху України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Перфілова Єгора Євгеновича про визнання протиправними дій останнього, скасування постанови серії ЕНА №3663608 від 14 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 березня 2025 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК