Справа № 420/6928/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6928/25
УХВАЛА

19 березня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Тарасенко О.Ю. (від 18.03.2025 за вхід.№24762/25) про забезпечення позову у справі №420/6928/25, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом № 16 від 06.03.2025 року про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.03.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на особливий період на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

18.03.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від повноважного представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби - до моменту набрання законної сили рішенням у справі № 420/6928/25 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши позицію позивача щодо поданої заяви, дослідивши зміст позову та доданих до нього матеріалів в межах розгляду поданої заяви, суд встановив наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, частиною 2 статті 150 КАС України встановлений вичерпний перелік підстав-випадків забезпечення позову.

Так, у п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Також, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та обставинам справи.

Заходи забезпечення можуть бути застосовані виключно за наявності однієї з підстав, визначених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, та мають бути співмірними з позовними вимогами і адекватними.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, з наведеного вбачається, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та охоронюваних законом інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зокрема, у вищевказаній заяві щодо вжиття заходів забезпечення позову представником позивача вказано, що забезпечення позову є обґрунтованим, оскільки за результатами розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 04.03.2025 року, Протоколом від 06.03.2025 №16, відповідач - Комісія з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомила, що Позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

З огляду на вказане рішення Комісії з визначення військовозобов`язаних, які не підлягають призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову позивачеві у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлення позивача, про те, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах, у Позивача є достатньо підстав вважати, що відповідач-1 найближчим часом вчинить дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов його на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправить його на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби, так як наразі ні що не заважає йому вчинити такі дії.

Вказані обставини, на думку позивача, можуть призвести до того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, буде ускладнено або неможливо взагалі виконати рішення суду.

Також, позивач зазначив, що не вжиття заходів забезпечення позову, щодо вжиття котрих він просить суд у заяві, може призвести до вчинення ІНФОРМАЦІЯ_2 дій по мобілізації, що, як наслідок, змінить статус позивача з військовозобов`язаного на військовослужбовця, унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також виконання рішення суду.

Так, дослідивши окреслені у заяві про забезпечення позову, доводи/ аргументи, твердження, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, позаяк заявником як не наведено, так і до заяви не додано належних, достатніх, допустимих, та юридично спроможних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам, та охоронюваним законом інтересам позивача, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття відповідних заходів забезпечення позову. До того ж, можливе, на думку позивача, настання негативних наслідків не може слугувати безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Окрім того, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного позивачем рішенням, адже не надано належних доказів на обґрунтування того, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він власне звернувся до суду.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що зазначені позивачем в якості підстав для забезпечення позову, обставини не можуть слугувати безумовною передумовою для вжиття заходів забезпечення, а відтак, заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби - до моменту набрання законної сили рішенням у справі, не є обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Тарасенко О.Ю. (від 18.03.2025 за вхід.№24762/25) про забезпечення позову у справі №420/6928/25, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби - до моменту набрання законної сили рішенням у справі, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.255 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

18.03.25.

У задоволенні заяви представника позивача Тарасенко О.Ю. (від 18.03.2025 за вхід.№24762/25) про забезпечення позову у справі №420/6928/25, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби - до моменту набрання законної сили рішенням у справі, - відмовити