Справа № 420/26207/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Акціонерному Товаристві «Автотранспортна База №23» м. Тараклія Республіки Молдова з 27 липня 1984 року по 20 січня 1986 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 02.01.2024 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзивів на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Позов обґрунтований позивачем тим, що в березні, травні, червні та липні 2024 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявами про призначення мені пенсії за ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За принципами екстериторіальності рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 25 березня 2024 року №60 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком та зазначено, що до страхового стажу не враховано згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 05.10.1980 року, період роботи в колгоспі з 1980 року по грудень 1999 року, оскільки не надано довідку про встановлений та вироблений мінімум трудової участі; згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27.07.1984 року, період роботи з 24.07.1984 року по 20.01.1986 року, оскільки записи на прийняття (відсутня підстава) та звільнення ( наявне виправлення дати) внесено з порушенням п. 2, 3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162. Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 15 травня 2024 року №60 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що його страховий стаж становить 30 років 03 місяці 27 днів, але у названому рішенні не зазначено, які періоди роботи та у зв`язку з чим не враховані до мого страхового стажу. Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 18 червня 2024 року №60 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що його страховий стаж становить 30 років 03 місяці 23 днів. У названому рішенні зазначено, що до страхового стажу не враховано: період роботи з 27.07.1984 року по 20.01.1985 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.07.1984 року, оскільки відсутня дата наказу в підставах внесення запису про прийняття. Неможливо врахувати дані довідок Акціонерного товариства «Автотранспортна База №23» Республіки Молдова: - від 29.04.2024 року №29, за період роботи протягом 1984-1986 років, оскільки відсутні підстави внесення записів про прийняття та звільнення на підставі первинних документів (наказів, розпоряджень, тощо); від 29.04.2024 року №199 про нараховану заробітну плату за період роботи протягом серпня 1984 року - січня 1986 року, оскільки в нотаріально засвідченому перекладі на державну мову зазначено прізвище ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 ». В рішенні зазначено, що зарахування до страхового стажу вище зазначеного періоду роботи, може бути розглянуто після отримання результатів перевірки обґрунтованості та достовірності поданих відомостей, та у разі звернення особи з відповідною заявою. Перекладачем виправлена помилка в нотаріально засвідченому перекладі на державну мову довідки №199 від 29.04.2024 року, та прізвище позивача вказано правильно « ОСОБА_3 », що відповідає його паспортним даним, у зв`язку з чим в липні 2024 року він знов звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення йому пенсії за віком. За принципами екстериторіальності рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 18 липня 2024 року №60 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що його страховий стаж становить 30 років 03 місяці 23 днів. У зазначеному рішенні зазначено, що до страхового стажу період його роботи з серпня 1984 року по січень 1986 року згідно довідки про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року можливо буде переглянути після проведення зустрічної перевірки. Позивач вважає вище зазначені рішення відповідачів про відмову в призначенні йому пенсії за віком протиправними, оскільки у нього в наявності є всі документи, які підтверджують, що в зазначений період він дійсно працював, у зв`язку із чим він звернувся до суду із цим позовом.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами про призначення пенсії за віком від 18.03.2024 року, 09.05.2024 року, 10.06.2024 року та 08.07.2024 року. У зв`язку з впровадженням екстериторіальності, заяви ОСОБА_1 , розглядались Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та приймались рішення про відмову в призначенні пенсії, з підстав, викладених у цих рішеннях. Згідно останнього рішення про відмову у призначенні пенсії, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18.07.2024 року №60, вказано наступні обґрунтування. Згідно з наданими документами страховий стаж становить 30 років 03 місяці 23 дні, що є недостатнім, згідно вимог пенсійного законодавства, а тому, право на призначення пенсії у позивача, відсутнє. Вік заявника 60 років. До страхового стажу, згідно записі в трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27.07.1984, не враховано період роботи з 24.07.1984 року по 20.01.1986 року, оскільки, записи на прийняття (відсутня підстава) та звільнення (наявне виправленні дати) внесено з порушенням п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162. Страховий стаж розраховано з врахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5). Відповідач також зазначив, що позивачем до матеріалів справи долучено тільки довідку про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року (як вказано в рішенні від 18.07.2024 року довідка про зарплату може бути взята до уваги після проведення зустрічної-перевірки), довідка про стаж за спірний період відсутня, оскільки, є необхідною у зв`язку з тим, що записи, трудової книжки за спірний період внесені неналежним чином.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що розглянувши заяву ОСОБА_1 від 08.05.2024 року подану до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та додані документи, встановлено наступне. Згідно статті 24 Закону №1058, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону. Частина перша статті 26 Закону визначає, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року не менше 24 років, після досягнення віку 65 років не менше 15 років Відповідно до абзацу 2 частини 4 ст. 26 Закону наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. Відповідно до пунктів 1 та 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: - до страхового стажу не враховано період роботи з 27.07.1984 року по 20.01.1986 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.07.1984 року, оскільки відсутня дата наказу в підставах внесення запису про прийняття. Інші документи передбачені пунктом 3 Порядку № 637 відсутні. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності. За поданими документами страховий стаж особи становить 30 років 03 місяці 27 днів. Особа матиме право на пенсійну виплату при набутті необхідного стажу роботи. Додатково відповідач зазначив, що до заяви про призначення пенсії довідки Акціонерного Товариства «Автотранспортна База №23» Республіки Молдова, від 29.04.2024 року №29, за період роботи протягом 1984-1986 років та від 29.04.2024 року №199 про нараховану заробітну плату за період роботи протягом серпня 1984 року - січня 1986 року заявником не надавались. Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та 15.05.2024 року винесено рішення №60 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що 10.06.2024 року позивачем було подано заяву про призначення пенсії за віком, відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058. При розгляді заяви позивача від 10.06.2024 року про призначення пенсії за віком, відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 та доданих до неї документів, згідно Рішення Головного управління від 18.06.2024 року №60, встановлено наступне. Дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення позивача до територіальних органів Пенсійного фонду України -10.06.2024. Згідно із даними паспорта громадянина України на ім`я позивача, його вік станом на день подання заяви про призначення пенсії становить - 60 років 05 місяців. Пенсійний вік відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 - становить 60 років. Необхідний страховий стаж відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 - становить 31 рік. Страховий стаж позивача, обчислений відповідно до вищенаведених норм законодавства та наданих документів, становить 30 років 03 місяці 23 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 (необхідно - 31 рік). До страхового стажу не враховано період роботи з 27.07.1984 року по 20.01.1985 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.07.1984 року, оскільки відсутня дата наказу в підставах внесення запису про прийняття. Не можливо врахувати дані довідок Акціонерного Товариства «Автотранспортна База №23» Республіки Молдова: - від 29.04.2024 року №29, за період роботи протягом 1984-1986 років, оскільки відсутні підстави внесення записів про прийняття та звільнення на підставі первинних документів (наказів, розпоряджень, тощо); - від 29.04.2024 року №199 про нараховану заробітну плату за період роботи протягом серпня 1984 року - січня 1986 року, оскільки в нотаріально засвідченому перекладі на державну мову зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 ». Відтак, враховуючи вказані обставини справи, не можливо зарахувати до страхового стажу позивача, спірні періоди роботи на підставі наданих документів. Отже, Головним управлінням встановлено, що право на призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 у позивача відсутнє, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. Підсумовуючи вищенаведене, рішення від 18.06.2024 року №60 про відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії. Заяву позивача від 29.11.2023 року, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. За результатами розгляду вказаної заяви, Головним управлінням 18 липня 2024 року прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 60 ОСОБА_1 із огляду на наступне. Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача становить 30 років 3 місяці 23 дня, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з серпня 1984 року по січень 1986 року згідно довідки про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року. Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи відповідність дій Головного управління нормам чинного законодавства, котрим врегульовані наявні спірні правовідносини, повідомляємо про відсутність підстав призначити пенсію.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що рішеннями №60 територіальними органами Пенсійного фонду України відмовлено в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній належним чином підтверджений страховий стаж. У позивача в наявності лише 30 років 03 місяці страхового стажу, що не дає право на призначення пенсії. До моменту надходження на адресу Головного управління актів перевірки заробітної плати згідно довідки №199 від 29.04.2024 року в розрахунок страхового стажу відсутні підстави зарахувати періоди роботи в Акціонерному товаристві «Автотранспортна База №23» м. Тарахлія Республіки Молдова з 27.07.1984 року по 20.01.1986 року. За умови підтвердження цієї довідки стаж буде переглянуто. Враховуючи, що за спірний період записи трудової книжки позивача внесено з порушеннями, оскільки запис про прийняття на роботу не містить дату наказу, що слугував підставою його внесення, а запис про звільнення містить необґрунтоване виправлення, стаж не підтверджено. Довідки про підтвердження періоду з 27.07.1984 року по 20.01.1986 року, видано також з порушеннями порядку №637, тому потребують їх перевірки. Вказані обставини суперечать вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, Порядку №637, п. 2.1. Порядку №22-1, ст. 24, 26, 40, 41 Закону №1058 та слугували підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. А інші документи, які підтверджують ці обставини потребують додаткової перевірки. Відповідно до ст. 45 Закону №1058 днем звернення за призначенням/перерахунком пенсії є день подання у відповідний орган, що призначає пенсії, такої заяви з усіма необхідними для вирішення цього питання документами. При цьому, обов`язок в наданні достатнього пакету документів законодавець покладає виключно на позивача, а Головне управління не наділено повноваженнями у підтвердженні страхового стажу та заробітної плати, а лише у відповідності до п. 4.2 Порядку №22-1 досліджує, аналізує та перевіряє вже надані документи та виявляє їх неточності та розбіжності.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 18.03.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 за принципом «екстериторіальності» 25.03.2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №60 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

З рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №60 від 25.03.2024 року вбачається, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 05.10.1980 року, період роботи в колгоспі з 1980 року по грудень 1999 року, оскільки не надано довідку про встановлений та вироблений мінімум трудової участі; згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27.07.1984 року, період роботи з 24.07.1984 року по 20.01.1986 року, оскільки записи на прийняття (відсутня підстава) та звільнення (наявне виправлення дати) внесено з порушенням п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162.

ОСОБА_1 08.05.2024 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 за принципом «екстериторіальності» 15.05.2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №60 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

З рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №60 від 15.05.2024 року вбачається, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

ОСОБА_1 10.06.2024 року знов звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 за принципом «екстериторіальності» 18.06.2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №60 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

З рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №60 від 18.06.2024 року вбачається, що до страхового стажу не враховано період роботи з 27.07.1984 року по 20.01.1985 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.07.1984 року, оскільки відсутня дата наказу в підставах внесення запису про прийняття. Не можливо врахувати дані довідок Акціонерного Товариства «Автотранспортна База №23» Республіки Молдова: - від 29.04.2024 року №29, за період роботи протягом 1984-1986 років, оскільки відсутні підстави внесення записів про прийняття та звільнення на підставі первинних документів (наказів, розпоряджень, тощо); - від 29.04.2024 року №199 про нараховану заробітну плату за період роботи протягом серпня 1984 року - січня 1986 року, оскільки в нотаріально засвідченому перекладі на державну мову зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 08.07.2024 року знов звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 за принципом «екстериторіальності» 18.07.2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №60 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

З рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №60 від 18.07.2024 року вбачається, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з серпня 1984 року по січень 1986 року згідно довідки про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року. Можливо буде переглянути після проведення зустрічної перевірки.

Позивач не погодився із правомірністю дій відповідачів щодо відмови в призначенні пенсії та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 27.07.1984 року вбачається, що у період з 27.07.1984 року по 20.01.1986 року ОСОБА_1 працював у водієм у Акціонерному товаристві «Автотранспортна база №23» Республіки Молдова.

Позивачем надавалися до пенсійного фонду довідка від 29.04.2024 року №29/04 про те, що позивач дійсно працював у Акціонерному товаристві «Автотранспортна база №23» Республіки Молдова, довідка про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року, а також підтвердження Територіальної Каси Соціального Страхування міста Тараклія №65 від 30.04.2024 року про достовірність довідки про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при розрахунку стажу для призначення пенсії позивача пенсійним органом не зараховано трудову діяльність позивача у періоди роботи з 27.07.1984 року по 20.01.1986 року згідно довідки про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року. Можливо буде переглянути після проведення зустрічної перевірки.

В інших рішеннях пенсійного фонду також зазначено про неврахування зазначеного періоду трудової діяльності позивача, оскільки записи на прийняття (відсутня підстава) та звільнення (наявне виправленні дати) внесено з порушенням п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162; оскільки відсутня дата наказу в підставах внесення запису про прийняття. Не можливо врахувати дані довідок Акціонерного Товариства «Автотранспортна База №23» Республіки Молдова: - від 29.04.2024 року №29, за період роботи протягом 1984-1986 років, оскільки відсутні підстави внесення записів про прийняття та звільнення на підставі первинних документів (наказів, розпоряджень, тощо); - від 29.04.2024 року №199 про нараховану заробітну плату за період роботи протягом серпня 1984 року - січня 1986 року, оскільки в нотаріально засвідченому перекладі на державну мову зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 .

Так, Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, провадження № К/9901/2310/18.

Так, між Урядом України та Урядом Республіки Молдова укладена Угода про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення (далі Угода), яку ратифіковано Законом України 434/96-ВР та вона набрала чинності для України 19.11.1996 року.

Відповідно до ст. 2, 4, 5 Угоди, вона поширюється на державне пенсійне забезпечення громадян, яке встановлене або буде встановлене законодавством кожної з держав. Під пенсійним забезпеченням в цій Угоді маються на увазі всі види державних пенсій, які призначаються громадянам у відповідності із законодавством України або законодавством Республіки Молдова.

Після вступу в дію цієї Угоди Договірні Сторони надають на своїй території постійно проживаючим громадянам, в тому числі і тим, які переїхали (приїхали) із іншої Договірної Сторони однакові зі своїми громадянами права в галузі пенсійного забезпечення.

Пенсійне забезпечення громадян України і громадян Республіки Молдова та членів їх сімей здійснюється по законодавству тієї держави, на території якої вони постійно проживають.

Відповідно до ст. 8, 15 Угоди, при призначенні пенсії, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, обчислення трудового (страхового) стажу, накопиченого у відповідності із законодавством України і законодавством Республіки Молдова, в тому числі і до вступу в дію цієї Угоди, а також на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 1 січня 1992 року, проводиться по законодавству держави, яка призначає пенсію.

Тобто, у даному випадку позивачу має бути здійснено обчислення трудового (страхового) стажу по законодавству України.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, які видані у встановленому порядку на території України і на території Республіки Молдова, в тому числі і до вступу в силу цієї Угоди, а також на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 1 січня 1992 року, приймаються без легалізації.

У відзиві на позовну заяву відповідач - ГУ ПФУ в Закарпатській області зазначив, що за результатами розгляду вказаної заяви, Головним управлінням 18 липня 2024 року прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 60 ОСОБА_1 із огляду на наступне. Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача становить 30 років 3 місяці 23 дня, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з серпня 1984 року по січень 1986 року згідно довідки про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Відтак, у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані Намібійські винятки, відповідно до яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 суд констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними и документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №60 від 18.07.2024 року зазначено про те, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з серпня 1984 року по січень 1986 року згідно довідки про заробітну плату №199 від 29.04.2024 року. Можливо буде переглянути після проведення зустрічної перевірки.

При цьому, зазначене рішення не відповідає вимогам акту індивідуальної дії, оскільки не містить підстав та нормативно-правового обґрунтування не зарахування періоду стажу роботи позивача та відмови в призначенні пенсії.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачами безпідставно не взято до уваги періоди роботи позивача з 27 липня 1984 року по 20 січня 1986 року, зазначені в його трудовій книжці.

Враховуючи вищевикладені обставини, для обчислення стажу роботи при призначенні пенсії позивачу мають бути зараховані періоди роботи позивача з 27 липня 1984 року по 20 січня 1986 року, а тому дії відповідачів щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком є протиправними.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області.

Враховуючи протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи для призначення позивачу пенсії за віком періоди його роботи з 27 липня 1984 року по 20 січня 1986 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 08.07.2024 року.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком суд зазначає про їх передчасність, оскільки судом досліджувалося лише питання правомірності не зарахування до стажу роботи певних періодів його роботи.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки позовну заяву подано до суду 20.08.2024 року, а перше рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком прийнято пенсійним фондом 25.03.2024 року, тобто позов подано в межах строку звернення до суду, визначеного приписами КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи для призначення позивачу пенсії за віком періоди його роботи з 27 липня 1984 року по 20 січня 1986 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 08.07.2024 року, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Акціонерному Товаристві «Автотранспортна База №23» м. Тараклія Республіки Молдова з 27 липня 1984 року по 20 січня 1986 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 02.01.2024 року - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком періоди його роботи з 27 липня 1984 року по 20 січня 1986 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.07.2024 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА