Справа № 580/1483/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року справа № 580/1483/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

11.02.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивачка) до Уманського міськрайонного суду Черкаської області (20300, Черкаська обл., місто Умань, вулиця А.Кизила, будинок 18; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо не розгляду по суті її інформаційного запиту від 03.02.2025;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання точної, повної та достовірної інформації відносно її інформаційного запиту від 03.02.2025;

зобов`язання відповідача розглянути по суті та надати точну, повну та достовірну інформацію на її інформаційний запит від 03.02.2025 з урахуванням висновків суду протягом 5-ти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду.

Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач недотримався норм чинного законодавства та надав відповідь, яка не містить відповіді по суті запиту.

Ухвалою суду від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Згідно з даними рекомендованого повідомлення про поштові відправлення вказану ухвалу сторони отримали 17.02.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в їх електронні кабінети.

Відповідач правом подати відзив не скористався, про причини суд не повідомив.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Пенсійним посвідченням від 08.07.2022 серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивачка є інвалідом 2 групи загального захворювання.

03.02.2025 позивачка звернулась до відповідача інформаційним запитом, в якому просила:

надати повну, точну та достовірну інформацію щодо дати супровідного відповідача, яким кримінальна справа №705/2/25 направлялася до Черкаського апеляційного суду та надати його копію;

інформацію надати у п`ятиденний термін на е-адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1. та поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Листом від 07.02.2025 вих.№ 01.2/6/25 відповідач на інформаційний запит позивачки повідомив, що справа №705/2/25 відповідно до подання направлялася до Черкаського апеляційного суду 03.01.2025 за вих.№196. У додатку до листа вказав копію подання на 1 аркуші.

Вважаючи, що відповідач не надав відповідь по суті на її запит, позивачка звернулася до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті п`ять Закону України від 2 жовтня 1992 року №2657-XII "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Оскільки позивачка позовні вимоги обгрунтовує нормами Закону України від 15.08.2020 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI), суд урахував, що він регулює порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею третьою Закону №2939-VI визначено гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною першою статті 10-1 Закону №2939-VI передбачено, що публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Згідно з ст.12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Оскільки відповідач є органом судової влади він є розпорядником інформації відповідно до Закону №2939-VI.

Частиною 1 ст.14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Отже, відповідач, як розпорядник інформації зобов`язаний, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею двадцятою Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною шостою ст.22 Закону №2939-VI встановлено, що відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст.23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позивачка має право оскаржити ненадання відповіді на запит на інформацію відповідно до ст.15 вказаного Закону.

Оскільки інформаційний запит позивачки стосувався інформації щодо дати супровідного відповідача, яким кримінальна справа №705/2/25 направлялася до Черкаського апеляційного суду та надання його копії, суд урахував, що відповідно до п.1. розділу IX Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (далі - Інструкція), направлення справи за межі суду, у тому числі до апеляційної чи касаційної інстанції, до іншого місцевого суду, до експертних установ для проведення експертизи, до слідчих органів тощо, а також повернення справи за належністю до місцевого чи апеляційного суду здійснюється на підставі відповідного процесуального документа.

У кожному випадку справа надсилається за межі суду із супровідним листом, підписаним керівником апарату або особою, яка виконує його обов`язки, чи іншою особою, визначеною наказом голови суду. У супровідному листі зазначаються підстави направлення (повернення) справи та її реквізити.

Судові справи надсилаються поштою або передаються відповідальним працівником апарату суду. Передавання справ через сторонніх осіб категорично заборонено.

На кожну справу, що направляється за межі суду, складається окремий супровідний лист.

Примірник супровідного листа прикріплюється до лицьової сторінки обкладинки справи, що направляється за межі суду, а його копія долучається до відповідної номенклатурної справи суду, що направляє справу.

У випадку необхідності направлення за межі суду судової справи (матеріалів кримінального провадження), щодо якої прийнято рішення про розгляд (формування та зберігання) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи, вирішує питання про форму (паперову, електронну чи змішану) направлення такої справи.

Згідно з п.3 розділу IX Інструкції при направленні за межі суду справа повинна містити документи, пронумеровані та підшиті в порядку, вказаному в описі. Забороняється направлення за межі суду справ з наявністю неповного опису справи та непідшитих документів, крім випадків, коли вона є речовим доказом. Використання будь-якого механічного способу скріплення документів, окрім їх підшивання до справи, не допускається.

Відповідно до п.7 розділу II. Інструкції при надходженні до суду судової справи (матеріалів кримінального провадження) перевіряється наявність додатків, зазначених у супровідному листі суду, здійснюється огляд стану справи (наявність томів, повнота підшивання матеріалів справи, наявність опису, відповідність змісту опису фактичній наявності документів, належність оформлення і засвідчення підписами опису справи).

У разі виявлення недоліків у формуванні судової справи канцелярія (відповідний структурний підрозділ) складає акт про стан справи, що надійшла до суду, і долучає його до матеріалів справи.

Отже, справа надсилається за межі суду із супровідним листом, в якому зазначаються підстави направлення (повернення) справи та її реквізити.

Водночас відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Кримінального-процесуального кодексу України (далі - КПК України) кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Отже, процесуальним документом на підставі, якого кримінальне провадження направляється з одного суду до іншого є, зокрема, подання місцевого суду.

Відповідач на запит позивачки у листі повідомив, що справа №705/2/25 направлялася до Черкаського апеляційного суду відповідно до подання 03.01.2025 за вих.№196. Таким чином відповідач повідомив відомості щодо процесуального документа, на підставі якого направляв кримінальне провадження до суду апеляційної інстанції. Однак запитуваної інформації щодо реквізитів супровідного листа (його дати) не повідомив, а також не надав його копії.

На виконання ч.5 ст.242 КАС України суд урахував також висновки Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2023 року у справі №480/2784/21 відповідно до яких, зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Суд врахував, що відповідач вказаного вище обов`язку щодо надання відповіді на запит на інформацію не дотримався та не надав на запит позивачки від 03.02.2025 відповіді та копії запитуваного супровідного листа.

Відповідач у спірних правовідносинах допустив порушення вказаних вище вимог чинного законодавства та не діяв у вказаній частині на підставі, у межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушив право позивачки на доступ до публічної інформації. Отже, допустив протиправну бездіяльність саме щодо розгляду інформаційного запиту позивачки, повне усунення якої можливе шляхом зобов`язання розглянути відповідний запит позивачки у визначеному законом порядку, строк і спосіб та надати на нього повну відповідь.

Позовні вимоги в частині зобов`язання вчинити вказані дії з урахуванням висновків суду протягом 5-ти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду, не обгрунтовані, оскільки вказаний строк відповідач мав би застосувати з часу отримання інформаційного запиту позивачки. Водночас з дати набрання законної сили такі строки у заявлених спірних правовідносинах не обчислюються.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню у вказаній вище частині.

Зважаючи на відсутність понесення судових витрат позивачкою, відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнати протиправною бездіяльність Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо розгляду інформаційного запиту від 03.02.2025 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області (20300, Черкаська обл., місто Умань, вулиця А.Кизила, будинок 18; ) розглянути у встановлений законом порядок, строк та спосіб інформаційний запит від 03.02.2025 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) і надати повну відповідь щодо всіх викладених у ньому питань.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 18.03.2025.