Справа № 160/8032/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2025 року Справа № 160/8032/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Чивіт Т.В.
представника відповідача Сербулової К.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Петриківської селищної ради до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Петриківської селищної ради (далі Петриківська СР, позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 позовну заяву Петриківської СР до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернуто позивачеві.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 апеляційну скаргу ПСР задоволено; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 у справі №160/8032/24 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
01.08.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій Петриківська селищна рада підтримує доводи, викладені у позові.
На підставі ухвали від 09.12.2024 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
В підготовче засідання 08.01.2025 з`явились представники сторін.
В підготовчому засідання 08.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на іншу дату.
В судове засідання 30.01.2025 з`явились представники сторін.
В судовому засіданні оголошено перерву.
В судове засідання 03.02.2025 з`явились представники сторін.
Представник позивача позов підтримала та просила задовольнити позовні вимог в повному обсязі; представник відповідача позов не визнала та проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до пункту 2 рішення Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 04.12.2020 №16-2/УІІІ Петриківська селищна рада є правонаступником майна, прав та обов`язків Іванівської сільської ради внаслідок реорганізації останньої шляхом приєднання до Петриківської селищної ради.
У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення:
1) підпункту 133.4.2. пункту 133.4 статті 133 ПК України з урахуванням підпункту 133.4.4. пункту 133.4. статті 133 ПК України, пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №966-XIV (далі Закон №966-XIV), витрати Іванівської СР на загальну суму 1 998 677 грн., у т.ч: 2017 629 173 грн; 2018 1 073 672 грн; 2019 218 100 грн; 2020 372 491 грн, не можуть вважатися такими, що документально підтверджені та використані за цільовим призначенням. Внаслідок цього, за нецільове використання бюджетних коштів Іванівська СР має сплатити до бюджету податок на прибуток в загальній сумі 359 762 грн., у т.ч.: 2017 113 251 грн; 2018 193 261 грн; 2019 39 258 грн; 2020 13 992 грн;
2) пункту 63.3. статті 63 ПК України: неподання 8 повідомлень за формою 20-ОПП протягом 10 робочих днів після реєстрації, створення чи відкриття об`єкту оподаткування, застосовуються штрафні санкції;
3) пункту 66.4. статті 66 ПК України: до органів ДПС не надано інформацію про зміну осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи у 10-денний строк з дня виникнення таких змін;
4) абзацу «б» пункту 176.2. статті 176 ПК України, пункту 3 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4;
6) пунктів 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).
На підставі акту перевірки від 14.12.2023 №4000/04-36-07-13/23642209 відповідачем винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій.
не подано 6-ти повідомлень про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність (форма №20-ОПП) та повідомлення про зміну відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи (форма №1-ОПП);
платник податків не надав інформацію про зміну осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи, не подав до органу ДПС повідомлення за формою №1-ОПП та маючи об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність не подав до органу ДПС повідомлення за формою №20-ОПП (період вчинення порушень: грудень 2017, лютий 2021).
об`єкт оподаткування: автомобіль (легковий седан В) ЗАЗ 110218; дата подання 1-ОПП відсутнє; сума ШС 1 020,00 грн;
об`єкт оподаткування: земельна ділянка площа 2,7137 га (згідно з наданою податковою декларацією з плати за землю); дата подання 1-ОПП відсутнє; сума ШС 1 020,00 грн;
об`єкт оподаткування: земельна ділянка площа 0,0014 га (згідно з наданою податковою декларацією з плати за землю); дата подання 1-ОПП відсутнє; сума ШС 1 020,00 грн;
об`єкт оподаткування: земельна ділянка площа 0,4774 га (згідно з наданою податковою декларацією з плати за землю); дата подання 1-ОПП відсутнє; сума ШС 1 020,00 грн;
об`єкт оподаткування: земельна ділянка площа 0,0026 га (згідно з наданою податковою декларацією з плати за землю); дата подання 1-ОПП відсутнє; сума ШС 1 020,00 грн;
об`єкт оподаткування: земельна ділянка площа0,2300 га (згідно з наданою податковою декларацією з плати за землю); дата подання 1-ОПП відсутнє; сума ШС 1 020,00 грн;
об`єкт оподаткування: земельна ділянка площа 0,0300 га (згідно з наданою податковою декларацією з плати за землю); дата подання 1-ОПП відсутнє; сума ШС 1 020,00 грн.
Разом: 7 100,00 грн.
податковий період, в якому встановлено порушення - 2017; суми недоплати (донарахований податок) - 133 251,00 грн; штрафні санкції - 25%; сума штрафної санкції - 28 132,75 грн; всього - 141 563,75 грн;
податковий період, в якому встановлено порушення - 2018; суми недоплати (донарахований податок) - 193 261,00 грн; штрафні санкції - 25%; сума штрафної санкції - 48 315,25 грн; всього - 241 576,25 грн;
податковий період, в якому встановлено порушення - 2019; суми недоплати (донарахований податок) - 39 258,00 грн; штрафні санкції - ; сума штрафної санкції - мораторій; всього - 39 258,00 грн;
податковий період, в якому встановлено порушення - 2020; суми недоплати (донарахований податок) - 13 992,00 грн; штрафні санкції - ; сума штрафної санкції - мораторій; всього - 13 992,00 грн;
Разом: суми недоплати (донарахований податок) - 359 762 грн; сума штрафної санкції - 76 628,00 грн; всього - 436 390,00 грн.
Позивач, вважаючи протиправними спірні податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються ПК України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
На підставі підпункту 78.1.51 пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється з підстави початку процедури реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Відповідно до підпункту 133.1.1. пункту 133.1. статті 133 ПК України платниками податку - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.
Не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом (пункт 134.4. статті 134 ПК України).
Згідно з підпунктом 133.4.2. пункту 133.4. статті 134 ПК України доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.
Встановлення контролюючим органом відповідно до норм цього Кодексу факту використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені підпунктом 133.4.2 цього пункту, є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм цього Кодексу. Податкові зобов`язання, штрафні санкції і пеня нараховуються, починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення (підпункт 134.4.4. пункту 134.4. статті 134 ПК України).
Матеріали справи свідчать, що за наслідком проведеної документальної позапланової виїзної перевірки, якою встановлено порушення Іванівською сільською радою порядку використання неприбутковою організацією доходів (прибутків), останню не виключено з Реєстру неприбуткових установ та організацій.
Судом встановлено, що між Іванівською сільською радою (замовник) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір №03/07 від 03.07.2017 на виконання робіт «Поточний ремонт дороги частини вул. Садова (до перейменування вул. Ворошилова)» від перехрестя буд. №43 до буд. №46».
Ціна робіт цього Договору становить 149 997,78 грн без ПДВ згідно з кошторисом (пункт 3.1. Договору).
До договору додано Дефектний акт на «Поточний ремонт дороги частини вул. Садова (до перейменування вул. Ворошилова)» від перехрестя буд. №43 до буд. №46», де в найменуванні робіт вказано:
1) улаштування дорожніх корит напівкоритного профілю з застосуванням автогрейдерів, глибина корита до 250 мм»;
2) перевезення ґрунту до 10 км;
3) навантаження сміття екскаваторами на автомобілі-самоскиди, місткість ковша екскаватора 0,25 м3;
4) улаштування двошарових основ товщиною 20 см з відвальних доменних шлаків;
5) шлаки металургійні ніздрюваті: мартенівський і відвальний доменний.
Відповідно до доданого акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 разом прямі витрати становлять 140 181,12 грн (вартість матеріалів виробів та конструкцій - 94 659,20 грн; заробітна плата - 1 905,35 грн; вартість експлуатації машин - 43 613,57 грн, у т.ч. заробітна плата робітників, що обслуговують машини - 1 737,48 грн).
Відповідач зробив висновок про нереальність господарських операцій з підстав відсутності у інформаційних базах даних ДПС України АІС «Податковий блок» відомостей про основні засоби, технічні та матеріальні ресурси ПП ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що положеннями статті 1 Закону №966-XIV визначені такі поняття:
господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;
первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно зі статтею 9 Закону №966-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Пунктом 2.1. розділу 2 Положення №88 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.3. розділу 2 Положення №88).
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).
Суд зазначає, що доказів, на які відповідач посилається в акті перевірки, та які використані для формування висновків про сумнівність господарських операцій з ПП ОСОБА_1 , до суду не надано.
Законодавство передбачає можливість використання податковим органом інформаційних баз контролюючих органів з метою виконання покладених на останніх функцій та завдань. Разом з тим, наявна у інформаційних базах ДПС інформація не може в розумінні процесуального закону бути доказом реальності або нереальності господарських операцій.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №804/1984/16, в якій Верховний Суд вказує на те, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої, та злагодженості дій між ними. Крім того, колегія суддів зазначила, що висновки про відсутність у контрагентів по ланцюгу постачання трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Також, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Як було зазначено вище, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (підпункт 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України).
Матеріали справи не містять та відповідачем в судовому засіданні не доведено проведення ГУ ДПС у Дніпропетровській області перевірки з виїздом за місцезнаходженням сільської ради та фактичним ознайомленням з документами, які становлять предмет перевірки.
Згідно з абзацами 1, 3 пункту 63.3. статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Відповідно до пункту 8.1. розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 №462) (далі - Порядок №1588), платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами ПК України (пункт 8.2. розділу VIII Порядку №1588).
Згідно з пунктом 8.3. розділу VIII Порядку №1588 якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку.
На підставі пункту 8.4. розділу VIII Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У повідомленні за формою №20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою №20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.
При цьому в разі зміни призначення об`єкта оподаткування або його перепрофілювання інформація щодо такого об`єкта оподаткування надається в повідомленні двома рядками, а саме: в одному рядку зазначається інформація про закриття об`єкта оподаткування, призначення якого змінюється, у другому - оновлена інформація про об`єкт оподаткування, який створено чи відкрито на основі закритого, при цьому ідентифікатор об`єкта оподаткування змінюється (пункт 8.5. розділу VIII Порядку №1588).
Отже, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Вказаний обов`язок передбачено також у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування.
Отже, позивач мав обов`язок подати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Документальною перевіркою встановлено, що Іванівська СР в передбачені пунктом 63.3. статті 63 ПК України, розділом VIII «Порядок обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням» Порядку №1588 строки не повідомила контролюючий орган за основним місцем реєстрації про набуті/вибуті на правах власності об`єкти оподаткування/об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
За встановлених обставин, вищевказане податкове-повідомлення рішення є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Відповідачем встановлено порушення абзацу «б» пункту 176.2. статті 176 ПК України, пункту 3 розділу ІІІ Порядку №4, зокрема, не відображено дохід, виплачений фізичним особам-підприємцям за ознакою доходу « 157» за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку; період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якого вчинено порушення І, ІІ квартали 2017.
Так, згідно з підпунктом «б» пункту 176.2. статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №4, Розрахунок - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 визначено, що Розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий Розрахунок за календарний рік не подається.
Розрахунок подається незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент та незалежно від того чи виплачені платником єдиного внеску суми такого внеску фактично після їх нарахування до сплати протягом звітного періоду (пункт 2 розділу ІІ Порядку №4).
Розрахунок подається до контролюючих органів за основним місцем обліку (пункт 3 розділу ІІ Порядку №4).
Перевіркою дотримання юридичною особою обов`язків щодо подання податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) встановлено несвоєчасне подання Іванівською СР податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ), а саме: IV квартал 2017, подано 15.02.2018, строк подання 09.02.2018.
В ході судового розгляду справи позивачем не спростовано відсутність вказаного порушення.
Щодо рішень про застосування фінансових санкцій від 15.01.2024:
Згідно з пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний:
своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску;
подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені ПК України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Відповідно до частини 4 статті 8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - ПК України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина 3 статті 9 Закону №2464-VI).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню частково.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 18 657,85 грн, які підтверджуються платіжною інструкцією №90 від 26.03.2024, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 6 545,85 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Петриківської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 6 545 (шість тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 85 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 18.03.2025.

Суддя М.В. Бондар