Справа № 580/2932/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2932/24 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

25.03.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач 2) про:

-визнання протиправним і скасування рішення відповідача 2 від 07.03.2024 про відмову у переведенні на пенсію з інвалідності відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу»;

-зобов`язання відповідача 1 призначити, здійснити нарахування та виплату їй з 29.02.2024 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60% заробітку, зазначеного у довідках Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 28.02.2024 №21/260, від №21/261.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року позов задоволено частково:

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, площа Народна, буд.4; ) від 07.03.2024 №50 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію з інвалідності відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, площа Народна, буд.4; ) у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, прийняти рішення щодо переведення з 29.02.2024 пенсії з інвалідності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з призначеної відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

11.12.2024 позивач через представника звернулася до суду із заявою, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, якою просить:

-визнати протиправним і скасувати рішення відповідача 2 від 07.03.2024 №50 про відмову у перерахунку позивачці пенсії з інвалідності з 29.02.2024 відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», так як її розрахунок проведено без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливої роботи, надбавка за інтенсивність праці, надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю, виплата за додаткове навантаження, премія та інші виплати), виданих Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області від 28.02.2024 321/260, №21/261;

- визнати протиправними дії відповідача 2 з проведення розрахунку пенсії з інвалідності позивачці з 29.02.2024 відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», без урахування вказаних вище довідок, які він вчинив на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №580/2932/24;

- направити Пенсійному фонду України (01014, м.Київ, вул.Бастіонна, буд.9; ) окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №580/2932/24;

- зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після надходження даної ухвали.

На обгрунтування даної заяви зазначила, що відповідач 2 на виконання вказаного вище рішення суду прийняв рішення, яким відмовив позивачці у перерахунку пенсії. Вважає, що відповідач не виконав рішення суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року заяву задоволено частково:

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від№50 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №580/2932/24 в частині прийняття рішення щодо переведення з 29.02.2024 пенсії з інвалідності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з призначеної відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Винесено окрему ухвалу зі вказаного приводу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

У задоволенні інших вимог Заяви відмовлено.

Отже, на виконання приписів ч.6 ст.383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановив ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Окремою ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, площа Народна, буд.4; ) вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог ст.129-1 Конституції України та ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме невиконанню рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №580/2932/24 в частині про зобов`язання прийняти рішення щодо переведення з 29.02.2024 пенсії з інвалідності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з призначеної відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», та повідомити письмово суд про її виконання протягом 10 робочі днів з дати її отримання.

Відповідач, не погодившись з окремою ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її.

Апеляційну скаргу відповідача обґрунтовано тим, що ними виконано рішення суду у цій справі у повному обсязі, тому підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу з Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025 призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частина 1 та 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачають, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час подання відповідної заяви позивача) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частина третя цієї статті передбачає, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Згідно частин 5 та 6 цієї ж статті Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року позов задоволено частково:

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, площа Народна, буд.4; ) від 07.03.2024 №50 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію з інвалідності відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, площа Народна, буд.4; ) у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, прийняти рішення щодо переведення з 29.02.2024 пенсії з інвалідності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з призначеної відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку не було.

Таким чином, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у цій справі набрало законної сили і підлягає виконанню, як то передбачено вищенаведеними нормами закону.

Відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року повторного розглянув заяву позивачки та прийняв рішення від 07.03.2024 №50 про відмову у перерахунку пенсії позивачці.

Вказані обставини є такими, що підтверджені певними доказами і не є спірними між сторонами.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 № 16-рп/2009, в якому наголошено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі й приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

На цьому ж наголошено Верховним Судом у справах №380/9852/21, №640/10843/19, де вказано, що процесуальним законом (статті 382 та 383 КАС України) встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд звернув увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені правові позиції, керуючись положеннями КАС України та виходячи зі встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заяви позивача, поданої у порядку статті 383 КАС України, оскільки факт невиконання відповідачем судового рішення у частині прийняття ним рішення щодо переведення з 29.02.2024 пенсії з інвалідності позивачки з призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», оскільки відмовив у такому переведені пенсії, прийнявши рішення від 07.03.2024 №50 підтверджено матеріалами справи і тим більше не заперечується самим відповідачем, що і є протиправним з огляду на вищенаведені норми права.

З приводу доводів апелянта, що судове рішення не може бути виконано у повному обсязі з поважних причин, не правильного тлумачення норм закону, тощо, колегія суддів зазначає, що всі ці наведені доводи відносяться до незгоди відповідача з висновками суду щодо предмету спору і які вже були предметом перегляду в судовому порядку. Чинним законодавством визначений апеляційний та касаційний порядок оскарження судових рішень, які набрали законної сили, і з висновками яких не погоджується одна із сторін.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, висновки суду відповідають обставинам у справі, норми процесуального права застосовані з дотриманням положень КАС України, підстави для скасування окремої ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк