Справа № 751/100/25
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/100/25 Суддя (судді) першої інстанції: Топіха Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Вівдиченко Т.Р., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Коренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови серії ЕНА № 3722501 від 24 грудня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2025 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана постанова є правомірною.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Старшим інспектором УПП роти УПП батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Островським О.О. 24 грудня 2024 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3722501, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього траф у розмірі 340 гривень за те, що 24 грудня 2024 року о 15 годині 52 хвилини на автомобільній дорозі М1, 190 кілометр, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI A6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у якого відсутній передній та задній бампер, передбачений конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7.е) Правил дорожнього руху (а.с.5).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини перша, друга і третя статті 122 .P>

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною четвертою статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право без складення відповідного протоколу виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП, яка, окрім іншого, встановлює відповідальність керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Так, на переконання відповідача, позивач здійснював керування транспортним засобом за відсутності переднього та заднього бамперу, який передбачений конструкцією, чим порушив пункт 31.4.7 е ПДР.

Відповідно до пункту 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 1.8 «Передній та задній бампери» Додатку 1 до Вимог № 710 визначено, що кількість, стан конструкції та елементів її закріплення мають відповідати вимогам Правил ЄЕК ООН № 42, доданих до Угоди-2, або актів законодавства ЄС, наведених у додатку 2 до Вимог, документів з питань переобладнання відповідно до Порядку переобладнання-5, вимогам пункту 6.8.1 ДСТУ 3649:2010. Деформації більше 10 мм для легкових автомобілів та 50 мм для інших транспортних засобів, додатково встановлені не передбачені виробником елементи конструкції передніх і задніх бамперів, елементи, що виступають назовні, за винятком неметалевих еластичних деталей, не допускаються.

Згідно пункту 4 Додатку 1 до Вимог № 710 захисні пристрої мають відповідати вимогам ПДР, пункту 6.8.12 ДСТУ 3649:2010, вимогам документів з питань переобладнання відповідно до Порядку переобладнання. Захисні пристрої мають бути без вигинів з відхилом від прямолінійності більше як 50 мм внаслідок пошкоджень, тріщин, розривів, без додатково встановлених деталей (для підвищення несівної здатності), закріплені відповідно до вимог виробника.

Згідно пунктів 6.8.1, 6.8.13, 6.8.12 ДСТУ 3649:2010 автомобілі та автобуси мають бути обладнані дзеркалами заднього виду, стеклами, бамперами, звуковим сигналом, сонцезахисними (протизасліпними) козирками (шторами) згідно з конструкцією.

Таким чином, згідно викладених норм, на транспортному засобі, керування яким здійснював позивач мав бути встановлений передбачений конструкцією бампер.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до підпункту «е» пункту 31.4.7 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: «…відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики…».

Таким чином для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити чи були наявні бампери на транспортному засобі, керування ким здійснював позивач.

З наданого відповідачем до суду відеозапису, цілком можливо встановити відсутність заднього бамперу на транспортному засобі позивача. Окрім того, з цього відеозапису вбачається, що позивач підтверджує відсутність бамперу та стверджує про те, що на транспортному засобі встановлений задній захисний пристрій. Не заперечує відсутність бамперу позивач і в позовній заяві, стверджуючи, що був встановлений задній захисний пристрій.

Доводи позивача про те, що на автомобіль не було встановлено виключно декоративного елемента бампера, колегія суддів відхиляє, оскільки відсутність зовнішніх елементів окремих частин конструкції транспортного засобу свідчить про недотримання встановлених законом вимог про щодо технічного стану відповідної частини конструкції.

Щодо посилань суду першої інстанції про те що до матеріалів справи не долучено доказів відсутності переднього бампера не спростовує вчинення адміністративного правопорушення позивачем, так як з долученого відеозапису вбачається відсутність заднього бампера, що тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, колегія суддів вважає помилковими мотиви суду першої інстанції про те, що відповідач не надав доказів руху автомобіля, хоч позивач цієї обставини не заперечував, що прямо вказано у позовній заяві.

Відповідно до частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що матеріали справи містять достатні докази того, що позивачем здійснювалася експлуатація транспортного засобу без заднього бамперу, що є порушенням підпункту «е» пункту 31.4.7 ПДР, за що частиною першою статті 212 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

За таких обставин оскаржувана постанова відповідача є правомірною та не підлягає скасуванню.

Отже, суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2025 року - скасувати та прийняти ноу постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Т.Р. Вівдиченко

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено « 18» березня 2025 року.