Справа № 120/17269/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17269/23

Головуючий у 1-й інстанції: Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

19 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті поданої позивачем декларації про відмову від іноземного громадянства Російської Федерації та зобов`язання відповідача повторно розглянути та прийняти таку декларацію.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач, як громадянин російської федерації, 09.08.2023 подав відповідачу декларацію про відмову від іноземного громадянства у зв`язку із збройною агресією рф проти України, небажанням повертатися до країни-агресора та прибуттям в Україну на постійне проживання з метою возз`єднання з батьками, які є громадянами України. Водночас у декларації позивач зазначив, що внаслідок початку воєнних дій та запровадження на всій території України воєнного стану він не може подати клопотання про припинення громадянства рф і така процедура не здійснюється. Листом від 18.08.2023 за № Б-119/6/0501-23/0501.4.1/251-23 відповідач відмовив у прийнятті поданої позивачем декларації з тих підстав, що позивач порушив власноруч підписане зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України та не подав документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, а тому оскаржує їх в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Обґрунтовуючи подану скаргу зазначає, що неодноразово звертався до посольства Російської Федерації в Україні щодо припинення громадянства, але отримував відмови, а на території Російської Федерації не наважувався. Наголошує, що народився позивач в Україні має батьків похилого віку та тісні соціальні зв`язки. Позивач не виконав взятого на себе зобов`язання щодо припинення громадянства іншої країни впродовж двох років, так як перебував на території Російської Федерації, а повернувся в Україну лише 14 травня 2022 року після повномасштабного вторгнення.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої скасувати, з урахуванням наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим 05.02.2018. Водночас місцем народження позивача є смт. Арбузинка Миколаївської області (Україна).

27.02.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. При цьому до заяви було додано зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації.

Як зазначає позивач та підтверджує відповідач, 24.05.2019 ОСОБА_1 набув громадянство України відповідно до рішення УДМС у Вінницькій області.

23.07.2019 позивачу видано тимчасове посвідчення громадянина України строком дії до 24.05.2021.

Згідно з довідкою УДМС у Вінницькій області про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 18.05.2022 позивач не виконав подане відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Водночас незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства немає. Також позивачем не повернуто паспорт громадянина російської федерації до уповноважених органів цієї держави.

Відтак відповідачем прийнято рішення від 18.05.2022 про скасування рішення від 24.05.2019 № 383/2019 про набуття позивачем громадянства України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 120/12262/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024, у задоволенні відповідного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Разом з тим позивач 09.08.2023 подав відповідачу декларацію про відмову від іноземного громадянства, в якій повідомив, що відмовляється від громадянства російської федерації у зв`язку із збройною агресією рф проти України, небажанням повертатися до країни-агресора, прибуттям в Україну на постійне проживання з метою возз`єднання з батьками, які є громадянами України, та наміром отримати громадянство України.

Водночас у декларації позивач зазначив, що існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, а саме початок воєнних дій та введення на всій території України воєнного стану, внаслідок чого він не може подати клопотання про припинення громадянства рф.

Листом від 18.08.2023 відповідач відмовив у прийнятті вищевказаної декларації та повернув подані позивачем документи, зазначивши про те, що позивач протягом двох років з моменту набуття громадянства України не виконав встановленого законом обов`язку щодо припинення громадянства рф та не подав відповідного документа, виданого уповноваженого на те органом цієї держави, що стало підставою для прийняття УДМС у Вінницькій області рішення від 18.05.2022 про скасування рішення про набуття позивачем громадянства України.

Не погоджуючись із відмовою у прийнятті декларації позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вказав, що відмова УДМС у Вінницькій області у прийнятті поданої позивачем декларації є правомірною, оскільки подання позивачем декларації про відмову від іноземного громадянства після скасування рішення про набуття ним громадянства України суперечить нормам законодавства України з питань громадянства.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України від 18.01.2001 №2235-III "Про громадянство України" (далі Закон №2235-ІІІ) визначає наступне:

громадянство України правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;

декларація про відмову від іноземного громадянства документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав;

зобов`язання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;

незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури;

Положенням статті 6 Закону № 2235-ІІІ визначені підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті, громадянство України набувається за територіальним походженням.

Так, відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 2235-ІІІ особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти, мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону № 223 5-III для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається:

особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства;

іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України.

Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2002 «Про питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» затверджений, зокрема, Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215).

Так, пунктом 24 Порядку №215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону У країни «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону № 2235-III), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Положеннями статті 1 Закону № 2235-ІІІ визначено, що зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2235-ІІІ визначені правові підстави, за наявності яких особа може подати декларацію про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (стаття 1 Закону № 2235-ІІІ).

Отже, за наявності вищевказаних причин, відповідно до абзацу шістнадцятого статті 1 Закону № 2235-ІІІ особа, яка набула громадянство України, може подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Управління Державної міграційної служби листом від 11.08.2023 №Б-119/6/0501-23 відмовило позивачу в прийнятті «декларації про відмову від громадянства рф» у зв`язку з тим, що ним було порушено власноручно підписане «Зобов`язання припинити іноземне громадянство (громадянство рф)» протягом двох років з моменту набуття громадянства України та не було подано документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави, 18.05.2022 УДМС України у Вінницькій області було прийнято рішення про скасування рішення про набуття ним громадянства України відповідно до ст. 21 Закону.

Отже зі змісту вказаної відповіді встановлено, що відповідач відмовляє в прийнятті декларації з підстав наявності рішення про припинення громадянства рф, проте, суд зазначає, що рішення УДМС України у Вінницькій області від 18.05.2022 року констатує закінчення правовідносин із суб`єктом владних повноважень стосовно подання заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 23 травня 2019 року. В той час як подання позивачем Декларації про відмову від іноземного громадянства має характерні риси початку нових правовідносин, зокрема щодо нового звернення особи про набуття права на громадянство України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство України, яке унормовує набуття громадянства, не обмежує особу кількістю звернень для оформлення набуття громадянства та не пов`язує таке звернення з фактом попередніх правовідносин щодо набуття громадянства, тому позивач може заново звернутись до уповноваженого органу для набуття громадянства України.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив рішення суб`єкта владних повноважень щодо підстав відмови в прийнятті декларації та не дав оцінку вказаним обставинам з урахуванням чинного законодавства про набуття громадянства.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач необґрунтовано відмовив у прийнятті декларації саме з підстав порушення зобов`язання про припинення іноземного громадянства, оскільки ці відносини вичерпали себе з прийняттям рішення про скасування рішення про оформлення громадянства України.

Враховуючи викладене колегія суддів наголошує, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування у спорі покладено на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Водночас суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.

Оцінюючи зміст листа УДМС України у Вінницькій області від 11.08.2023, суд дійшов висновку про невідповідність відмови відповідача вимогам частини другої статті 2 КАС України в частині обґрунтованості та безсторонності, оскільки, отримавши від позивача документи, відповідач обмежився лише посиланням на норми законодавства щодо загальної процедури зобов`язання припинення іноземного громадянства та не надав вмотивованої відповіді на мотиви зазначені в декларації про відмову від іноземного громадянства.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відсутність можливості у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством, суд дійшов висновку, що з метою захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області повторно розглянути питання щодо прийняття декларації позивача про відмову від іноземного громадянства.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

У силу п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року скасувати.

Визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо відмови в прийнятті поданої ОСОБА_1 09 серпня 2023 року декларації про відмову від іноземного громадянства.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області повторно розглянути питання щодо прийняття декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства від 09 серпня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.