Справа № 140/15038/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/15038/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОКУС ПРО» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОКУС ПРО» (далі ТзОВ «КРОКУС ПРО») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ТзОВ «КРОКУС ПРО» відповідно до зовнішньоекономічного договору №202497UA від 26.08.2024, укладеного з компанією MAATSCHAP H.G. SCHIPPER & E.G.M. ELBERSE (Королівство Нідерланди), придбавало товар цибулини крокусу у кількості 1000 кг та причіпної саджалки Nobel типу PL 102 s/n 10050, 2000 р.в на загальну суму 750,00 євро.

З метою митного оформлення товару позивач через декларанта подав до Волинської митниці митну декларацію №24UA80U2 від 04.09.2024 та всі необхідні документи.

Проте митним органом було відмовлено позивачу у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості від 04.09.2024 № UA205140/2024/000279/2.

Позивач вказане рішення вважає протиправним, таким, що порушує вимоги статей 57, 58 Митного кодексу України (далі МК України), та зазначає, що документи були надані відповідачу в повному обсязі та є достовірними, підстав для визначення відповідачем іншого методу визначення митної вартості товару не було.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 04.09.2024 №UA205140/2024/000279/2.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 54).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 57-63) представник відповідача Пех С.А. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення.

Вказує, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товарів за МД №24UA80U2 від 04.09.2024 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яке скасуванню не підлягає. Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме за МД №UA100190/2024/062831 від 15.08.2024, де митна вартість товару становить 2,401 дол. США/кг.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 22.01.2025 відмовлено в задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні (а. с. 121).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2024 між компанією MAATSCHAP H.G. SCHIPPER & E.G.M. ELBERSE (Королівство Нідерланди) (продавець) та ТзОВ «КРОКУС ПРО» (покупець) укладено контракт №202497UA (а. с. 8-11), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах EXW Nieuw Buinen, Netherlands (ІНКОТЕРМС-2010) товар: посадковий матеріал, а саме цибулини крокусу і причіпну саджалку Nobel типу PL 102 s/n 10050, 2000 р.в. відповідно до кількості, асортименту і цін, вказаних в інвойсі (пункт 1.1 контракту).

Згідно з пунктом 2.3 контракту загальна сума контракту становить 750,00 євро.

Відповідно до пунктів 2.5 2-7 контракту покупець оплачує договірну продажну ціну Продавцю в установленому далі порядку: передплата - 100% суми Контракту, не пізніше 20 календарних днів з дати підписання контракту двома сторонами. Якщо у письмовій формі не встановлено інше, оплата товарів, проданих продавцем, повинна бути здійснена перед відправкою в узгодженій валюті. Дата платежу, коли продавець отримує платіж, вважається датою платежу. Якщо оплата здійснюється за допомогою банківського переказу, дата, в яку зараховується банківський рахунок продавця, вважається датою платежу.

Пунктами 3.1-3.4 контракту визначено, що поставка товарів в обсязі, зазначеному в інвойсі, повинна бути здійснена не пізніше 2 тижнів з моменту перерахування покупцем платежу згідно з пунктом 2.3.1. щюго Контракту. Допускаються поставка частинами і допоставка. Товари поставляються на умовах EXW Nieuw-Buinen, Netherlands Incoterms 2010. Продавець гарантує, що товари, які поставляються, вільні від будь-яких прав і / або обтяжень третіх осіб. Продавець зобов`язується поставити разом з товаром повний комплект технічної документації українською мовою, необхідної для експлуатації та технічного обслуговування товару.

На виконання умов договору, компанія-експортер виставила позивачу рахунок-фактуру (інвойс) від 13.08.2024 №202497UA, згідно з яким вартість товару цибулини Crocus Sativus вагою 0,75 кг становить 750 євро (а. с. 12, переклад а. с. 13).

04.09.2024 ТзОВ «КРОКУС ПРО» через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано МД №24UA35U0 з метою здійснення митного оформлення товару: «бульбоцибулини крокусів (шафрану) сорту Sativus, розміром 11 + см (без горщиків та землі) 1000 кг 45000 шт.; торговельна марка - нема даних». Митна вартість товару була визначена за основним методом та становить 750,00 євро (а. с. 20).

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) № 202497 UA від 13.08.2024 (а. с. 12, переклад а. с. 13); автотранспортну накладну № 5080156 від 26.08.2023 (а. с. 29); фітосанітарний сертифікат № EC NL/PCNU01796857 від 21.08.2024 (а. с. 27); декларацію про походження товару №202497 UA від 13.08.2024; комерційну пропозицію від 26.08.2024 (а. с. 90); банківський платіжний документ, що стосується товару від 29.08.2024 № 4 (а. с. 14); рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 165 від 29.08.2024 (а. с. 18); документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 29 від 29.08.2024 (а. с. 82 зворот); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 202497 UA від 26.08.2024 (а. с. 8-11); договір про надання послуг митного брокера від 04.08.2023 № 308; договір (контракт) про перевезення № 26/08/2024 від 26.08.2024 (а. с. 15-16); договір (контракт) про перевезення № 2608/24 від 26.08.2024 (а. с. 17); інформацію про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму «єдиного вікна» (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) № 11834105 від 29.08.2024; Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №7.3-28-05-32/4930 від 30.08.2024 (а. с. 87); копію МД країни відправлення №24NL9H52BA9XQ5FDA7 від 26.08.2024 (а. с. 35, переклад а. с. 36).

Митницею декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи відповідно до положень статей 53, 54 МК України: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) транспортні (перевізні) документи; 5) якщо здійснювалось страхування страхові документи та відомості про вартість страхування; 6) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності:

- відповідно пункту 2.6 контракту № 202497UA від 26.08.2024 зазначено, якщо у письмовій формі не встановлено інше, оплата товарів, проданих продавцем, повинна бути здійснена перед відправкою в узгодженій валюті. В інвойсі № 202497UA від 13.08.2024 зазначено 100 % оплату замовлення. Відповідно графи 70 банківського платіжного документу №4 від 28.08.2024 оплата здійснена згідно контракту, проте, дата інвойсу передує даті банківського документу. Таким чином, неможливо ідентифікувати передоплату за оцінюваний товар, згідно поданих документів;

- згідно рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №165 від 29.08.2024 та довідки про транспортні витрати №29 від 29.08.2024 вартість перевезення від місця завантаження Nieuw-Buinen (Нідерланди) до місця вивантаження Горохів (Україна) становить 7000,00 грн., з них 5000,00 грн. до кордону України. Зазначене суперечить фрахтовій сумі перевезення 600євро + ЕХ по квитанції, про що заявлено в заявці на перевезення №2608/24 від 26.08.2024. Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення недостовірних відомостей стосовно складових митної вартості;

- відповідно пункту 3.6 контракту витрати на транспорт, упаковку, страхування, оплачує Покупець. Однак, окрім відомостей про перевезення, вартостей інших послуг не надано. В графі 21 ДМВ відсутні відомості про вартість витрат на навантаження, страхування. Вказане свідчить про заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно складових митної вартості (а. с. 91).

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000279/2 від 04.09.2024 (а. с. 75).

З графи 33 вказаного рішення вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить 2,401 дол. США (МД №UA100190/2024/062831 від 15.08.2024).

Крім того, Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2024/002325, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів (а. с. 78 зворот - 79).

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №24UA80U2 від 04.09.2024 (а. с. 20).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.06.2020 у справі №540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі №804/14964/15, від 02.05.2024 у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації. Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) № 202497 UA від 13.08.2024 (а. с. 12, переклад а. с. 13); автотранспортну накладну № 5080156 від 26.08.2023 (а. с. 29); комерційну пропозицію від 26.08.2024 (а. с. 90); банківський платіжний документ, що стосується товару від 29.08.2024 № 4 (а. с. 14); рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 165 від 29.08.2024 (а. с. 18); документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 29 від 29.08.2024 (а. с. 82 зворот); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №202497 UA від 26.08.2024 (а. с. 8-11); договір (контракт) про перевезення № 26/08/2024 від 26.08.2024 (а. с. 15-16); договір (контракт) про перевезення №2608/24 від 26.08.2024 (а. с. 17); копію МД країни відправлення № 24NL9H52BA9XQ5FDA7 від 26.08.2024 (а. с. 35, переклад а. с. 36).

У суду відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

З досліджених під час судового розгляду справи доказів судом встановлено, що вказана в МД №24UA35U0 від 03.09.2024 ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі № 202497 UA від 13.08.2024 та становить 750 євро.

Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару, щодо якого здійснено коригування митної вартості відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі). Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару, подані позивачем документи не містили.

На підтвердження оплати за товар у відповідності до умов поставки, визначених у контракті № 202497UA від 26.08.2024, декларант надав платіжну інструкцію в іноземній валюті від 28.08.2024 № 4 про оплату на адресу іноземного контрагента MAATSCHAP H.G. SCHIPPER & E.G.M. ELBERSE (Королівство Нідерланди) згідно зазначеного вище контракту коштів в загальній сумі 750,00 євро (а. с. 14).

Крім цього, згідно з пунктом 6 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до пункту 2.3 контракту загальна сума контракту становить 750,00 євро. Товари поставляються на умовах EXW (пункт 3.2 контракту). Ці умови означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і оплатити перевезення від підприємства-продавця до пункту призначення, включаючи навантаження, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

Пунктом 6 частини другої статті 53 МК України передбачено, що декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару).

Так, судом встановлено, що визначаючи митну вартість за першим методом, декларант до фактурної вартості додав також витрати на транспортування товару до кордону України за МД №24UA35U0 від 03.09.2024 щодо ввезеного товару у розмірі 5000,00 грн відповідно до статті 58 МК України.

На підтвердження вартості витрат на транспортування товару за МД №24UA35U0 від 03.09.2024 митному органу було надано: договір від 26.08.2024 №26/08/2024 на здійснення транспортних перевезень, укладений між ТзОВ «КРОКУС ПРО» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) (а. с. 15-16), заявку від 26.08.2024 №2608/24 (а. с. 17), рахунок-фактуру від 29.08.2024 № 165 (а. с. 18), акт здачі-прийняття наданих послуг (а. с. 19).

Суд відхиляє викладені в оскаржуваному рішенні №UA205030/2024/000279/2 від 04.09.2024 доводи митного органу щодо неможливості ідентифікувати передоплату за оцінюваний товар, з огляду на таке.

ТзОВ «КРОКУС ПРО», на виконання умов контракту (а саме пункту 2.5), здійснено оплату за товар продавцю MAATSCHAP H.G. SCHIPPER & E.G.M. ELBERSE (Королівство Нідерланди) на загальну суму 750,00 євро відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті від 28.08.2024 № 4, а в графі «призначення платежу» вказано про здійснення оплати згідно з контрактом № 202497UA від 26.08.2024 (а. с. 14).

При цьому, сплачена сума 750,00 євро відповідає сумі, зазначеній в рахунку-фактурі (інвойс) № 202497 UA від 13.08.2024, пункті 2.3 контракту № 202497UA від 26.08.2024 та графі 42 МД №24UA35U0 від 04.09.2024.

Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких має здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. Розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, а тому суперечності між даними відомостями не можуть бути підставою обґрунтування наявності розбіжностей у даних про митну вартість товару (аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.04.2023 у справі № 820/3767/16).

Стосовно тверджень Волинської митниці про суперечності у документах про транспортні витрати суд зазначає, що згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Суд, відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норма права, викладені у постанові Верховного Суду від 07.07.2023 у справі № 803/718/17, які полягають у такому.

Якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, довідка про транспортно-експедиційні витрати від 29.08.2024 № 29 (а. с. 82 зворот) підтверджує, що транспортні витрати по перевезенню вантажу автомобілем МАН НОМЕР_1 / НОМЕР_2 по маршруту Нідерланди-Україна складають 7000,00 грн, з них:

- від місця завантаження 9521 LA Nieuw-Buinen, Нідерланди до м/п Ягодин, Україна 5000,00 грн;

- від м/п Ягодин до місця вивантаження м. Горохів, Волинська область 2000,00 грн.

Аналогічні відомості зазначені в рахунку-фактурі від 29.08.2024 №165 (а. с. 18) та акті здачі-прийняття наданих послуг (а. с. 19).

Суд зазначає, що як довідка про транспортно-експедиційні витрати від 29.08.2024 № 29, так і рахунок-фактура від 29.08.2024 № 165 містить числове значення витрат щодо транспортування товару до кордону України та ці транспортні витрати були включені до митної вартості відповідно до частини десятої статті 58 МК України.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не надав відомостей про вартість інших послуг (крім перевезення), оскільки з довідки про транспортно-експедиційні витрати від 29.08.2024 № 29 (а. с. 82 зворот) вбачається, що страхування вантажу не проводилось, вартість послуг навантажувально-розвантажувальних робіт включена у вартість перевезення.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів, не зазначено чи за такими ж товаро-супровідними документами поставлявся ідентичний товар, тощо. Тобто не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалося на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митних деклараціях було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Митним органом не було надано доказів, які б підтвердили митну вартість товару, визначену відповідачем за резервним методом. Відтак, оскільки суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару з огляду на те, що позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, тому з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений платіжною інструкцією від 02.01.2025 № 125 (а. с. 48) судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі в сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000279/2 від 04 вересня 2024 року.

Стягнути з Волинської митниці (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код ВП 43958385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОКУС ПРО» (45742, Волинська обл., с. Борочиче, вул. Івана Франка, 16, ідентифікаційний код 44381189) судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх