Справа № 160/23974/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 18 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправною та скасування постанови,-
04 вересня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною та скасувати постанову штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії, оформлену Витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії № 1808 від 08.05.2024р. в частині: «Міокардитичний кардіосклероз, набута поєднана вада серця: недостатність аортального клапану І ступеню, стеноз аортального клапану І ступеню. Гіпертонічна хвороба другої стадії. Гіпертрофія лівого шлуночку. СН0 стадії. Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділу хребта з нестійким больовим синдромом без порушення функції. Вертеброгенна тораколюмбалгія, незначно виражений больовий синдром. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість із сприйняттям шепітної мови 5 метри правим та 4 метри лівим вухом. Викривлення перетинки носа з порушенням функції зовнішнього дихання. Захворювання НІ, не пов`язані з проходженням військової служби»;
- зобов`язати штатну військово-лікарську комісію 18 регіональної військово- лікарської комісії провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що що постанова штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії, оформлена Витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії № 1808 від 08.05.2024р. в частині: «Міокардитичний кардіосклероз, набута поєднана вада серця: недостатність аортального клапану І ступеню, стеноз аортального клапану І ступеню. Гіпертонічна хвороба другої стадії. Гіпертрофія лівого шлуночку. СНО стадії. Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділу хребта з нестійким больовим синдромом без порушення функції. Вертеброгенна тораколюмбалгія, незначно виражений больовий синдром. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість із сприйняттям шепітної мови 5 метри правим та 4 метри лівим вухом. Викривлення перетинки носа з порушенням функції зовнішнього дихання. Захворювання НІ, не пов`язані з проходженням військової служби» є неправомірною, такою що підлягає скасуванню, оскільки при проведенні медичного огляду позивача були порушені принципи доброчесності, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень. На підтвердження власної позиції позивачем наголошується, що в короткому анамнезі Свідоцтва про хворобу № 1903 від 05.09.2022р. ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 зазначено: «задишка та втома турбують з червня 2022 року на фоні підвищених фізичних навантажень в зоні бойових дій». Так, на переконання позивача, було неправильно встановлено причинний зв`язок захворювання із проходженням військової служби, оскільки з 11 червня 2022 року по 29 серпня 2022 року він у складі військової частини НОМЕР_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в АДРЕСА_1 і погіршення стану здоров`я припало само на цей період проходження військової служби, а отже слід кваліфікувати вищевказане захворювання, як: «Захворювання ТАК, пов`язано із захистом Батьківщини». З наведених підстав позивач звернувся до суду з цим позовом.
21.10.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив 18 Регіональної військово-лікарської комісії на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивача було призвано на військову службу з 20 квітня 2022 року. У вересні 2022 року Свідоцтвом про хворобу військової частин НОМЕР_3 від 05.09.2022 року №1903 визнано непридатним до військової служби та звільнено з військової служби. Постановою ВЛК, оформленою Свідоцтвом про хворобу від 05.09.2022 року №1903, захворювання: анкілозуючий спондилоартрит, центральна форма, з мінімальним ступенем активності, НФС першого ступеню - пов`язані з проходженням військової служби. Інші захворювання зазначені у свідоцтві про хворобу - не пов`язані з проходженням військової служби. Водночас, Позивач, на військовій службі перебував на протязі 4 місяців.У травні 2024 року, Відповідач, в результаті розгляду заяви позивача про встановлення причинного зв`язку захворювань із захистом Батьківщини з наданням Довідки про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України у період з 11.06.2022 року по 29.08.2022 року від 18.03.2024 року вих. №438/128 та медичних документів про обстеження, консультації спеціалістів, виписні епікризи, які підтверджують лікування позивача після вересня 2022 року, тобто після звільнення з військової служби - виніс постанову оформлену протоколом від 08.05. 2024 року №1808 про те, що: захворювання солдата ОСОБА_1 1973 року народження: анкілозуючий спондилоартрит, центральна форма, з мінімальним ступенем активності, НФС першого ступеню - пов`язані із захистом Батьківщини. Інші захворювання, зазначені у свідоцтві про хворобу від 05.09.2022 року №1903- не пов`язані з проходженням військової служби. Так позивачем наголошується, що главою 3 розділу 1 Положенням 402 передбачений порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК, при цьому позивач не скористався можливістю досудового врегулювання спору та не звертався до відповідача зі скаргою (заявою, зверненням) про незгоду з Витягом із протоколу засідання військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії від 08 травня 2024 року № 1808. Крім того, у відповідача (експертів комісії) є підстави, за медичними характеристиками, етіології захворювання позивача та наданими документами, діагноз: анкілозуючий спондилоартрит, центральна форма, з мінімальним ступенем активності, НФС першого ступеню, - пов`язати із захистом Батьківщини. Проте, враховуючи вимоги підпункту «ж» пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення 402, характеристику, етіологію хвороби, строк перебування на військовій службі Позивача, то у Відповідача немає законних підстав для встановлення зв`язку із захистом Батьківщини чи із проходженням військової служби стосовно діагнозів: міокардитичний кардіосклероз, набута поєднана вада серця: недостатність аортального клапану І ступеню, стеноз аортального клапана І ступеню. Гіпертонічна хвороба другої стадії. Гіпертрофія лівого шлуночка СНО стадії. Обмежений між хребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділів хребта з нестійким больовим синдромом без порушення функції. Вертеброгенна тораколюмбалгія, незначно виражений больовий синдром. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі сприйняттям шепітної мови 3 метри правим, 4 метри лівим вухом. Викривлення перетинки носа з порушенням функції зовнішнього дихання. Вищезазначені діагнози за своєю етіологією не могли виникнути за час перебування Позивача на військовій службі терміном 4 місяці, а якщо вони були у позивача до призову на військову службу, то вказані захворювання не набули такого ступеню важкості, які обмежують ступінь придатності, що була до призову. Відповідно до пункту 13 Свідоцтва про хворобу від 05.09.2022 року №1903, Позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Тобто, Позивач не є військовозобов`язаним. У зв`язку з цим, вимога Позивача про зобов`язання Відповідача провести йому повторний медичний огляд з урахуванням висновків суду - є незаконною.
22.01.2025 року до суду від позивача надійшла заява про надання матеріалів справи для ознайомлення.
28.01.2025 року до суду від позивача надійшла заява.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29 вересня 2022 року №34-РС рядового ОСОБА_1 , радіотелеграфіста відділення передавальних радіопристроїв взводу радіозв`язку роти зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", (за станом здоров`я) підстава: свідоцтво про хворобу військової чатини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №1903, затверджене 18 Регіональною військово-лікарською комісією 23.09.2022).
Відповідно до свідоцтва про хворобу військової чатини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №1903, затвердженого 18 Регіональною військово-лікарською комісією 23.09.2022 встановлено:
- пункт 12: «діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): Міокардитичний кардіосклероз, набута поєднана вада серця: недостатність аортального клапану І ступеню, стеноз аортального клапану І ступеню. Гіпертонічна хвороба другої стадії. Гіпертрофія лівого шлуночку. СН0 стадії. Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділу хребта з нестійким больовим синдромом без порушення функції. Вертеброгенна тораколюмбалгія, незначно виражений больовий синдром. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість із сприйняттям шепітної мови 5 метри правим та 4 метри лівим вухом. Викривлення перетинки носа з порушенням функції зовнішнього дихання. Захворювання НІ, не пов`язані з проходженням військової служби;
Анкілозуючий спондилоартрит, центральна форма, з мінімальним ступенем активності. НФС першого ступеню. Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
- пункт 13: постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю, тощо: на підставі статей 38-а, 60-б графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.09.2022р. №305 (по стройовій частині) рядового ОСОБА_1 , радіотелеграфіста відділення передавальних радіопристроїв взводу радіозв`язку роти зв`язку військової частини НОМЕР_4 з 30 вересня 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а також направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Витягом з протоколу №1808 від 08 травня 2024 року засідання штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії № 1808 від 08.05.2024р. встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_1 , 1973 р.н. «Анкілуючий спондилоартрит, з мінімальним ступенем активності, НФС першого ступеню», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
- «Міокардитичний кардіосклероз, набута поєднана вада серця: недостатність аортального клапану І ступеню, стеноз аортального клапана 1 ступеню. Гіпертонічна хвороба другої стадії. Гіпертрофія лівого шлуночка. СНО стадії. Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділів хребта з нестійким больовим синдромом без порушення функції. Вертеброгенна тораколюмбалгія, незначно виражений больовий синдром. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі сприйняттям шепітної мови 3 метри правим, та 4 метри лівим вухом. Викривлення перетинки носа з порушенням функції зовнішнього дихання», - ЗАХВОРЮВАННЯ, НІ, НЕ ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Постанову ВЛК в/ч НОМЕР_1 в свідоцтві про хворобу №1903 від 05.09.2022 по причинному зв`язку захворювання, з урахуванням додатково наданих документів, відмінити.
Позивач не погоджуючись з висновками, викладеними в Витязі з протоколу №1808 від 08 травня 2024 року засідання штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії № 1808 від 08.05.2024р., звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано приписами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Як встановлено частиною 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
У відповідності до частини 5 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно із пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення №402, є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Відповідно до пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.
ЦВЛК має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Пунктом 2.5.2 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п. 3.2. розділу ІІ Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Відповідно до пункту 20.7. глави 20 Розділу II Положення №402, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України, визначений у главі 21 Розділу II Положення №402.

У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.(пункти 21.1, 21.2 глави 21 Розділу ІІ Положення № 402)

За приписами пункту 21.5. глави 21 Розділу ІІ Положення № постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».

є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

ж) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.

Згідно пункту 21.12. глави 21 Розділу ІІ Положення № 402, причинний зв`язок захворювань (поранень) у осіб, звільнених з військової служби, які пройшли медичний огляд раніше, у ВЛК розформованих військових або прикордонних округів, груп військ, родів військ (сил), визначають (переглядають) штатні ВЛК за територіальним принципом, де проживають особи, звільнені з військової служби, у межах територіальної відповідальності штатних ВЛК.

Відповідно до 21.13 глави 21 Розділу ІІ Положення № 402, у разі відсутності у свідоцтві про хворобу або інших військово-медичних документах постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань (поранень), неналежного їх оформлення або незгоди з постановою, а також у разі наявності в документах записів про звільнення із Збройних Сил України "через хворобу чи за станом здоров`я" ТЦК та СП направляє документи осіб, звільнених з військової служби, на розгляд до штатної ВЛК за територіальним принципом.

За наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

Якщо у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), складеному на військовослужбовця (осіб, звільнених з військової служби), зазначені хвороби (поранення), одержані (що виникли) за різних обставин, ВЛК приймає постанови про їх причинний зв`язок окремо. (пункт 21.16 глави 21 Розділу ІІ Положення № 402)

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, витягом з протоколу №1808 від 08 травня 2024 року засідання штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії № 1808 від 08.05.2024р. встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_1 , 1973 р.н.: «Анкілуючий спондилоартрит, з мінімальним ступенем активності, НФС першого ступеню», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.» та «Міокардитичний кардіосклероз, набута поєднана вада серця: недостатність аортального клапану І ступеню, стеноз аортального клапана 1 ступеню. Гіпертонічна хвороба другої стадії. Гіпертрофія лівого шлуночка. СНО стадії. Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділів хребта з нестійким больовим синдромом без порушення функції. Вертеброгенна тораколюмбалгія, незначно виражений больовий синдром. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі сприйняттям шепітної мови 3 метри правим, та 4 метри лівим вухом. Викривлення перетинки носа з порушенням функції зовнішнього дихання», - ЗАХВОРЮВАННЯ, НІ, НЕ ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем при ухвалення оскаржуваного рішення не розглядалися та не врахувалось, що з 06 грудня 2022 року по 08 грудня 2022 року ОСОБА_1 проходив обстеження у КЗ «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології і кардіохірургії ДОР», де йому було встановлено повний діагноз: «ІХС. Стабільна стенокардія наруги, II ФК. Стан після КАГ від 07.12.22 (інтактні КА). Кардіосклероз дифузний. Стеноз устя аорти (макс. ТГ Юбмм.рт.ст., сер. ТГ 59мм.рт.ст.). Розширення висхідного відділу аорти. Помірна недостатність стулок аортального клапану. Дилятація порожнини ЛШ. Гіпертонічна хвороба II стадії, 1 ступінь АГ, ризик 4 (дуже високий). СН І ст. зі збереженою ФВ ЛШ (79%), II ФК за УНА». Супутній діагноз: «доброякісна гіперплазія передміхурової залози (початковий ріст). Атеросклероз МАГ (зліва в області біфуркації ЗСА до 20%).». В короткому анамнезі щодо перебігу хвороби зазначено: «погіршення самопочуття з 07.2022р., коли раптово виникло запаморочення, сильна задишка, дискомфорт в ділянці серця, загальна слабкість». Рекомендовано оперативне втручання в обсязі протезування аортального клапану.

Суд зазначає, передумовою встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв військовослужбовців є певний алгоритм дій уповноваженого органу щодо вивчення наданих на розгляд комісії документів.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, надання оцінки діагнозу та або встановлення причин смерті, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу та або встановлення причин смерті за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Верховний Суд у постанові від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16 зауважив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Тобто суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку причинному зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця з урахуванням наявності, чи відсутності певних документі, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 21.5. глави 21 Розділу ІІ Положення № 402 документи для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК надаються ТЦК та СП.

Так, Штатна ВЛК може уточнювати інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), але лише за потреби.

Норми Положення № 402 не встановлють обов`язку самостійно збирати та витребувати документи для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця.

Таким чином, розшук певних документів, які надають право особі встановити бажаний причинний зв`язок, до обов`язків відповідача не входить.

Щодо зауважень позивача про неврахування фактів зазначених в короткому анамнезі Свідоцтва про хворобу № 1903 від 05.09.2022р. (пункт 8) ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 , а саме «задишка та втома турбують з червня 2022 року на фоні підвищених фізичних навантажень в зоні бойових дій», то суд зазначає наступне.

Згідно вимог п.12 глави 13 розділу ІІІ Положення №402, свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби, з виключенням з військового обліку; на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з повторним оглядом через 6 - 12 місяців; у всіх інших випадках у воєнний час постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК.

Відповідно до п.3 глави 13 розділу ІІІ Положення №402, свідоцтво про хворобу із постановою ВЛК, які підлягають затвердженню (контролю) ЦВЛК та з доданими до них медичною картою стаціонарного хворого, результатами досліджень, паспортом здоров`я військовослужбовця, іншими документами, на підставі яких винесено рішення, надсилаються на затвердження (контроль) ЦВЛК не пізніше 5-денного строку після медичного огляду.

Постанова про причинний зв`язок захворювань із захистом Батьківщини виноситься у відповідності до п. 4 глави 12 Розділу III Положення №402, якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції Об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби"; постанова ВЛК у такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті 1 цього пункту, а також тих, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і визнані учасниками бойових дій, за наявності медичних документів, виданих (складених) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення; зазначена постанова ВЛК приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії, складу сил та засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії або безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Відповідно до п.8 розділу ІІ Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати та скасовувати, затверджувати (не затверджувати), а також контролювати постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК), строк розгляду свідоцтв про хворобу становить не більше 5 робочих днів з дня їх отримання ЦВЛК.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Положення №402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Отже, чинним законодавством встановлений порядок вирішення спірних питань при проходженні медичного огляду та оформленні його результатів, зокрема шляхом оскарження постанов ВЛК до ВЛК вищого рівня або в судовому порядку.

Доказів оскарження ані Свідоцтва про хворобу № 1903 від 05.09.2022р., ані спірного витягу з протоколу №1808 від 08 травня 2024 року до ВЛК вищого рівня позивачем до суду не надано.

Крім того, згідно з усталеною судовою практикою, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови (свідоцтва), оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Отже, суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття.

В той же час, у позовній заяві позивач не зазначає про порушення відповідачем саме процедури прийняття спірного рішення, яке оформлено Протоколом №1808 від 08 травня 2024 року в частині причинного зв`язку захворювання.

Таким чином, оскільки доказів допущення відповідачем процедурних порушень при прийнятті рішення, яке оформлено Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії №1808 від 08 травня 2024 року, матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування вказаного рішення.

Щодо вимог про зобов`язання 18 штатної військово-лікарської комісії провести повторний медичний огляд позивача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 свідоцтва про хворобу військової чатини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №1903, затвердженого 18 Регіональною військово-лікарською комісією 23.09.2022, передбачено, що позивача, на підставі статей 38-а, 60-б графи ІІ Розкладу хвороб, визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до п. 3.3. розділу ІІ Положення №402 особи, звільнені з військової служби, визнані непридатними до військової служби, можуть повторно оглядатися ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після обов`язкового обстеження у спеціалізованих закладах охорони здоров`я з метою підтвердження або зміни встановленого діагнозу. Лікар - член ВЛК районного, міського ТЦК та СП формує електронне направлення в ЕСОЗ для проведення додаткових обстежень. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II додатка 1 до цього Положення, а тих, які мають офіцерські звання,- за графою III додатка 1 до цього Положення.

Разом з цим, позивач не позбавлений права звернутися до ТЦК та СП з заявою про повторне направлення до штатної ВЛК документів для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання із захистом Батьківщини.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд висновує, що адміністративний позов позивача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.139 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до 18 Регіональної військово-лікарської комісії (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 2) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

А.В. Савченко