Справа № 947/6916/25
Суддя: Цирфа К. А.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/6916/25
Провадження № 2-а/947/106/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участю секретаря судового засідання Дімової Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи.

У лютому 2025 року до Київського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» із адміністративними позовом звернувся ОСОБА_1 (далі також позивач), поданим в його інтересах представником ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 144 від 03.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач покликався на приписи ст. 268 КУпАП в контексті незабезпечення його права бути присутнім при розгляді його постанови та отримати її копію після розгляду справи; на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» № 560 від 16.05.2024 в частині порушення строку направлення повістки.

Правом на відзив відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 не скористався. Ухвалу суду від 07.03.2025 про витребування матеріалів адміністративної справи не виконав.

У судове засіданні, 20.03.2025, сторони не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Будь-яких клопотань щодо перенесення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відтак суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Заяви та клопотання учасників справи.

Інших заяв та клопотань не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.03.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 20.03.2025.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в ній докази, суд дійшов до такого висновку.

Судом установлено, що 27.08.2024 стрільцем-санітаром 1 відділення охорони 1 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 144 відносно ОСОБА_1 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог ч. 1-2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 4 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Встановлено порушення норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не виконання конституційного обов`язку громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, невиконання військового обов`язку згідно із законодавством, відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинені в особливий період.

Відповідно до вказаного протоколу розгляд справи мав відбутися 03.09.2024 о 17 год 26 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В екземплярі протоколу, наданого позивачем, має місце підпис ОСОБА_1 . Йому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. По суті правопорушення від надання пояснень відмовився. Копію протоколу отримав. До протоколу долучені як докази: копія паспорту, копія довідки РНОКПП.

На підставі вказаного протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 І. винесено постанову № 144 від 03.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 грн. Описова частина постанови відповідає описовій частині протоколу. Відповідно до відмітки про отримання копії вказаної постанови, остання 04.09.2024 направлена поштою.

Дії ОСОБА_1 в постанові кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Мотиви прийнятого рішення.

Щодо процесуального аспекту позову суд уважає за необхідне зазначити таке.

Так, порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності врегульований положеннями КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст?254 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (ч. 2 ст. 256 КУпАП).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (ч. 3 ст. 256 КУпАП).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (ч. 4 ст. 256 КУпАП).

Аналізуючи наявну в матеріалах справи копію протоколу про адміністративне правопорушення № 144 від 27.08.2024 відносно ОСОБА_1 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та надаючи йому оцінку як доказу в контексті зазначених вище приписів норм КУпАП суд доходить висновку, що вказаний протокол складений відповідно до приписів КУпАП. Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені. Свої пояснення останній не надав. Про дату та час розгляду протоколу повідомлений належним чином. Другий примірник протоколу отримав. Докази у виді копії паспорту, копії довідки про присвоєння РНОКПП долучені до протоколу. У протоколі зазначено місце його складення та час.

Далі, відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 285 КУпАП).

З аналізу винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 постанови № 144 від 03.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, випливає, що розгляд справи ОСОБА_1 відбувся за його відсутності. При цьому, дії ОСОБА_1 у протоколі та постанові отримали різну кваліфікацію, що є істотним порушенням його права на захист.

З цього приводу суд уважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, до адміністративних справ, санкції у яких передбачають покарання значного розміру, які мають окрім запобіжної і каральну мету, застосовуються норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в їх кримінальному аспекті.

Тобто, розгляд адміністративних справ за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу у розмірі від 17 000 грн до 25 500 грн, що є значним розміром, повинен відбуватися з дотриманням усіх гарантій для особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності, як для особи, яка притягується за вчинення кримінального правопорушення. У контексті цього обов`язку, забезпечуючи право на справедливий судовий розгляд, особа повина бути негайно і детально поінформована про характер та причини порушень, мати час та можливість для підготовки до захисту, бути присутньою при розгляді своєї справи та захищати себе особисто чи користуватися юридичною допомогою захисника. Забезпечуючи особі право на захист, у протоколі повинна бути викладена суть адміністративного правопорушення, зазначені конкретні приписи нормативно-правових актів, які були порушені особою, з метою належної підготовки її до захисту. Саме цей обсяг правовідносин та їх кваліфікація (визначення конкретних приписів нормативно-правових актів, які були порушені) повинні бути об`єктом дослідження та перевірки уповноваженою особою під час винесення постанови на підставі протоколу та долучених до нього доказів.

Натомість дії ОСОБА_1 у протоколі та постанові отримали різну кваліфікацію, що є істотним порушенням його права на захист. Відтак має місце порушення приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий судовий розгляд).

Щодо матеріального аспекту позову суд уважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до описової частини постанови № 144 від 03.09.2024 ОСОБА_1 допустив порушення вимог:

- вимоги ч. 1-2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», відповідно до яких захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством;

- абз. 4 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону не знайшли своєї правової кваліфікації (визначення конкретних приписів нормативно-правових актів, які були порушені).

Зазначені порушення норм, передбачених ч. 1-2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», носять загальний характер і не можуть бути поставлені в провину особі без прив`язки до конкретних вимог нормативно-правових актів, які були порушені.

Приписи абз. 4 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» взагалі передбачають добровільність дій особи при реєстрації електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Доказів направлення ОСОБА_1 на медичний огляд та відмови від його проходження відповідачем не надано.

Оскільки диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, то в протоколі та постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинні бути зазначені конкретні приписи нормативно-правових актів, які були порушені особою.

Отже неправильна кваліфікація або відсутність такої у протоколі та/або постанові у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і, як наслідок, складу вказаного адміністративного правопорушення.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Основного Закону). Натомість, під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 був порушений принцип належного урядування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Вказаний обов`язок не виконаний відповідачем.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010).

Отже суд, надавши відповідь на основні аргументи сторін, які відносяться до предмета спору, та обґрунтувавши прийняте рішення, не вбачає за необхідне надавати відповідь на кожний детальний аргумент, вказаний в заявах по суті справи, які не стосуються предмета спору.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (ч. 3 ст. 286 КАС України).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки при її постановленні уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 були допущення істотні порушення норм процесуального та матеріального права.

З огляду на викладене, керуючись ст. 2, 6, 77, 241-243, 245, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах представником ОСОБА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

2. Скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності № 144 від 03.09.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

3. Справу про адміністративне правопорушення № 144 відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя К. А. Цирфа