Справа № 300/7701/24
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2025 р. справа № 300/7701/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді О.Л. Тимощука, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,
Адвокат Томин Сергій Володимирович (надалі, також представник позивача, адвокат Томин С.В.) який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного фонду), в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням того, що позивач має право на зарахування до страхового стажу роботи періодів роботи та навчання з 01.10.1980 по 11.08.1981, з 01.03.1984 по 20.08.1984, з 05.10.1984 по 12.11.1984, з 20.03.1985 по 28.08.1985.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.18,19).
Представник позивача 16.10.2024 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подав заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.21-25).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.30,31).
Адвокат Томин С.В. через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 22.10.2024 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що у разі задоволення позовних вимог сплачений позивачем судовий збір у розмірі 969,00 гривень підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.34-38).
Орган пенсійного фонду звертає увагу, що відповідно до статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком з 01.01.2023 по 31.12.2023 після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 30 років. Водночас, відповідач наголошує, що після приведення пенсійної справи ОСОБА_1 у відповідність, страховий стаж останнього становить 29 років 06 місяців 12 днів.
Як зазначає відповідач, чинним законодавством не передбачено подвійне зарахування страхового стажу, тому на переконання останнього, у позивача відсутній стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком у віці 60 років.
З урахуванням зазначеного, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Згідно з відомостями трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 02.08.1978 ОСОБА_1 у період з 01.01.1980 по 31.10.1981 та з 28.10.1983 по 31.08.1985 працював в колгоспі "Колос" (зворотній бік а.с.7, а.с.8).
У період з 01.10.1980 по 11.08.1981 позивач навчався у Тернопільському середньому профтехучилещі №1 та здобув професію "Верстатник по деревообробці", свідченням чого є диплом кваліфікованого робітника К24 №084669 від 01.10.2024 (а.с.6,7), атестат №1156 від 12.08.1981 (а.с.80) та довідка від 20.09.2023 №233 видана Державним професійно-технічним закладом "Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі" (а.с.81).
У відповідності до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.08.1984 ОСОБА_1 у період 01.03.1984 по 20.08.1984 та з 20.03.1985 по 28.08.1985 працював у відділенні "Червона зірка" (а.с.89-95).
Як зазначає позивач у позовній заяві (зворотній бік а.с.1) та не заперечує відповідач у відзиві на позов (зворотній бік а.с.39) ОСОБА_1 з 13.12.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.
В оскаржуваному рішенні орган пенсійного фонду зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.01.1980 по 31.10.1981 та з 23.12.1983 по 31.08.1985 в колгоспі згідно з довідкою від 15.09.2023 №26/2, оскільки періоди вказані у вищезазначеній довідці перетинаються з періодом навчання та періодом роботи, тому необхідно надати нову довідку з розбивкою помісячно. Також, до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.2007 по 20.11.2008 в Івано-Франківському ОП "Побутмеблі", згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_3 від 02.07.1986, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про сплату страхових внесків (а.с.120).
Згідно з відомостями Форми РС-право (а.с.121) страховий стаж позивача становить 29 років 06 місяців 12 днів. До страхового стажу зараховано періоди: з 01.07.1978 по 31.08.1978, з 01.10.1980 по 11.08.1981 (навчання у вищих/середніх НЗ), з 15.11.1981 по 09.11.1983 (військова служба строкова), з 01.03.1984 по 20.08.1984, з 05.10.1984 по 13.11.1984, з 20.03.1985 по 28.08.1985, з 14.01.1986 по 06.06.1986, з 25.05.1986 по 03.02.1997, з 01.10.1997 по 20.07.2001, з 01.08.2001 по 31.12.2002, з 14.07.2004 по 29.03.2005, з 01.10.2009 по 31.10.2009, з 25.02.2015 по 30.11.2021, з 25.02.2021 по 15.08.2022, з 16.08.2022 по 08.02.2023, з 09.02.2023 по 06.09.2023.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також бере до уваги положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (надалі, також Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV, іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно зі статтею 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 року.
З вищенаведеного вбачається, що необхідною умовою для виникнення у особи права на отримання пенсії за віком є наявність відповідного страхового стажу роботи та досягнення відповідного віку.
В оскаржуваному рішенні орган пенсійного фонду зазначив, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 01.01.1980 по 31.10.1981 та з 23.12.1983 по 31.08.1985 в колгоспі згідно з довідкою від 15.09.2023 №26/2, оскільки періоди вказані у вищезазначеній довідці перетинаються з періодом навчання та періодом роботи останнього, у зв`язку із чим звернув увагу на необхідність подання нової довідки із розбивкою помісячно, стосовно чого суд зазначає таке.
Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. клопотання про повернення позову.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту а) частини 1 статті 3 Закону №1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Частинами 1 та 2 статті 56 Закону №1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Згідно з пунктом а) частини 3 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів за умови сплати страхових внесків.
За змістом пункту д) частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За змістом пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Отже законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено Порядком №637.
В матеріалах справи міститься копія трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 02.08.1978, що належить ОСОБА_1 (зворотній бік а.с.7- зворотній бік а.с.8). Згідно з записами коментованої трудової книжки позивач у період з 01.01.1980 по 31.10.1981 та з 23.12.1983 по 31.08.1985 працював в колгоспі "Колос".
Окрім цього, в матеріалах справи міститься довідка від 15.09.2023 №26/2 видана Приватним агропромисловим підприємством "Колос", відповідно до якої ОСОБА_1 у період з 01.07.1978 по 31.08.1978, з 01.01.1980 по 31.10.1981 та з 23.12.1983 по 31.08.1985 працював в колгоспі "Колос" (зворотній бік а.с.12).
Також, в ОСОБА_1 наявна трудова книжка серії НОМЕР_1 від 21.08.1984, згідно з записами якої позивач у період з 01.03.1984 по 20.08.1984 та з 05.10.1984 по 13.11.1984 працював у відділенні "Червона зірка" (а.с.89-95).
Усі записи трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 02.08.1978 та трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.08.1984 зроблені належним чином та не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності.
Відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про недійсність записів зроблених у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 02.08.1978 та трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 21.08.1984.
Як свідчать диплом кваліфікованого робітника НОМЕР_4 від 01.10.2024 (а.с.6,7), атестат № НОМЕР_5 від 12.08.1981 (а.с.80) та довідка від 20.09.2023 №233 видана Державним професійно-технічним закладом "Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі" (а.с.81) позивач у період з 01.10.1980 по 11.08.1981 навчався у Тернопільському середньому профтехучилещі №1 та здобув професію "Верстатник по деревообробці".
Так, справді період роботи ОСОБА_1 у колгоспі "Колос" з 01.01.1980 по 31.10.1981 перетинається із періодом навчання у Тернопільському середньому профтехучилищі №1 з 01.10.1980 по 11.08.1981, а період роботи позивача у колгоспі "Колос" з 23.12.1983 по 31.08.1985 перетинається з періодом роботи у відділенні "Червона зірка" з 01.03.1984 по 20.08.1984.
Суд зазначає, що Законом №1788-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами не передбачено одночасне зарахування до страхового стажу особи періоду роботи та періоду навчання, які перетинаються між собою. На переконання суду, у разі такого збігу до страхового стажу зараховується лише один з цих періодів або період роботи, або період навчання (якщо воно підлягає зарахуванню відповідно до законодавства).
Щодо періоду роботи позивача у колгоспі "Колос" з 23.12.1983 по 31.08.1985, який перетинається з періодом роботи у відділенні "Червона зірка" з 01.03.1984 по 20.08.1984, суд вважає, що ОСОБА_1 у період який перетинається (з 01.03.1984 по 20.08.1984) фактично працював за сумісництвом.
Сумісництвом є виконання працівником, окрім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.
Положеннями Закону №1788-ХІІ не передбачено зарахування до страхового стажу періоду роботи за основним місцем та за сумісництвом, одночасно.
Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 12.09.2022 по справі №580/4885/20.
Відповідно до частини 5 статті 245 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з відомостями Форми РС-право, складеної органом пенсійного фонду при прийнятті оскаржуваного рішення, страховий стаж позивача становить 29 років 06 місяців 12 днів. До страхового стажу зараховано періоди: з 01.07.1978 по 31.08.1978, з 01.10.1980 по 11.08.1981 (навчання у вищих/середніх НЗ), з 15.11.1981 по 09.11.1983 (військова служба строкова), з 01.03.1984 по 20.08.1984, з 05.10.1984 по 13.11.1984, з 20.03.1985 по 28.08.1985, з 14.01.1986 по 06.06.1986, з 25.05.1986 по 03.02.1997, з 01.10.1997 по 20.07.2001, з 01.08.2001 по 31.12.2002, з 14.07.2004 по 29.03.2005, з 01.10.2009 по 31.10.2009, з 25.02.2015 по 30.11.2021, з 25.02.2021 по 15.08.2022, з 16.08.2022 по 08.02.2023, з 09.02.2023 по 06.09.2023 (а.с.121).
Із аналізу наведеного слідує, що до страхового стажу позивача зараховано період навчання з 01.10.1980 по 11.08.1981 та період роботи у відділенні "Червона зірка" з 01.03.1984 по 20.08.1984 і не зараховано періоди роботи у колгоспі "Колос" з 01.01.1980 по 31.10.1981 та з 23.12.1983 по 31.08.1985.
Беручи до уваги висновки суду про неможливість одночасного зарахування до страхового стажу періоду роботи та навчання, які перетинаються та періоду роботи за сумісництвом, оскільки до страхового стажу позивача зараховано період навчання з 01.10.1980 по 11.08.1981, та період роботи у відділенні "Червона зірка" з 01.03.1984 по 20.08.1984, суд дійшов висновку, що зарахуванню до страхового стажу позивача підлягають також: періоди роботи останнього у колгоспі "Колос" з 01.01.1980 по 30.09.1980, з 12.08.1981 по 31.10.1981 та з 21.08.1984 по 31.08.1985, тобто в тій частині, яка не перетинається з вказаними періодом навчання та періодом роботи у відділенні "Червона зірка", вже зарахованих до страхового стажу позивача.
При цьому, стосовно тверджень відповідача, викладених у оскаржуваному рішенні, про необхідність надання позивачем нової довідки з розбивкою помісячно, суд зазначає наступне.
У дослідженому випадку суд не виявив умову, існування якої вимагає витребування у позивача уточнюючої довідки з розбивкою помісячно, так як, на переконання суду, у трудових книжках ОСОБА_1 наявні достатні відомості про періоди роботи останнього, всі записи вчинені належним чином.
Суд зазначає, що право особи на соціальний захист, за встановлених обставин, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, необхідність якого не доведена відповідачами.
В контексті вказаного слід також враховувати приписи пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі, також Порядок №22-1), за змістом якого право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб до оформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у абзаці 7 пункту 4.7 Порядку №22-1.
У спірних правовідносинах орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності поданих документів на підтвердження стажу позивача, що, на переконання суду, є порушенням вищезазначених норм.
За таких обставин орган пенсійного фонду фактично переклав на позивача тягар доказування власного неперевіреного сумніву у достовірності документів, отриманих особою, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.
Під час розгляду даної адміністративної справи Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не довело перед судом про наявність допустимих і належних доказів, які спростовують відомості вказані у трудовій книжці.
Водночас, суд звертає увагу, що позивач у позовні заяві просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням того, що позивач має право на зарахування до страхового стажу роботи періодів роботи та навчання з 01.10.1980 по 11.08.1981, з 01.03.1984 по 20.08.1984, з 05.10.1984 по 12.11.1984, з 20.03.1985 по 28.08.1985, які згідно з Формою РС-право, складеною органом пенсійного фонду при прийнятті оскаржуваного рішення, зараховані до страхового стажу позивача, та не просить зарахувати до страхового стажу останнього період роботи позивача у колгоспі "Колос" з 01.01.1980 по 30.09.1980, з 12.08.1981 по 31.10.1981 та з 21.08.1984 по 31.08.1985 (а.с.121).
У відповідності до частина 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Керуючись статтею 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням того, що позивач має право на зарахування до страхового стажу роботи періодів роботи у колгоспі "Колос" з 01.01.1980 по 30.09.1980, з 12.08.1981 по 31.10.1981 та з 21.08.1984 по 31.08.1985.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 484,50 гривні, що пропорційно до задоволених позовних вимог.
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням того, що ОСОБА_1 має право на зарахування до страхового стажу роботи періодів роботи у колгоспі "Колос" з 01.01.1980 по 30.09.1980, з 12.08.1981 по 31.10.1981 та з 21.08.1984 по 31.08.1985.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) частину сплаченої суми судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.