Справа № 160/1607/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2025 рокуСправа №160/1607/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Міському професійно - технічному училищі №2 з 01.09.1980 по 24.07.1981, весь період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 06.08.1981, період роботи в колгоспі ім. Шевченко Павлоградського району з 20.09.1982 по 04.03.1983 згідно довідки від 28.04.1983 б/н, та період з 18.11.1985 по 01.01.1999 згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 18.11.1985 та здійснити призначення пенсії за віком з моменту настання права, тобто з 19.11.2024 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відзив на позовну заяву не надав; ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.01.2025 року була доставлена до електронного кабінету відповідача 23.01.2025р.
10.02.2025р. представником Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що 06 грудня 2024 року позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058-IV).
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу позивачки не може бути зараховано: - трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 06.08.1981, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено запис про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » (російською мовою) на « ОСОБА_3 » (російською мовою) не відповідає даним свідоцтва про шлюб, де зазначена дата народження позивачки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно паспортних даних; - окрім того період роботи з 06.08.1981 по 12.10.1981, оскільки дата звільнення «12.10.1981» не відповідає даті наказу про звільнення «30.12.1981»; - період роботи в колгоспі ім. Тімірязєва з 18.11.1985 по 31.03.2000, оскільки відсутні довідка про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві та довідка про перейменування ( з 01.01.1999 обчислено згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування); - період навчання в міському професійно-технічному училищі №2 з 01.09.1980 по 24.07.1981, оскільки в атестаті зазначено прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_5 » згідно паспортних даних та в свідоцтві про шлюб зазначена дата народження позивачки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно паспортних даних. Зокрема, період роботи з 01.01.1999 обчислено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Враховуючи зазначене, у пенсійного органу відсутні підстави для призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю у позивачки необхідного страхового стажу - 31 рік.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.12.2024 р. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
За доданими документами до загального страхового стажу не зараховано трудову книжку НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено запис про зміну прізвища « ОСОБА_2 » (російською мовою) на « ОСОБА_3 » (російською мовою) не відповідає даним свідоцтва про шлюб, де зазначена дата народження заявниці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно паспортних даних.
Період роботи з 06.08.1981 по 12.10.1981, оскільки дата звільнення «12.10.1981» не відповідає даті наказу про звільнення «30.12.1981».
Період роботи в колгоспі ім. Тімірязева з 18.11.1985 по 31.03.2000, оскільки відсутні довідка про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві та довідка про перейменування (період з 01.01.1999 обчислено згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Період навчання в міському професійно - технічному училищі №2 з 01.09.1980 по 24.07.1981, оскільки в атестаті зазначено прізвище « ОСОБА_4 » (так у рішенні про відмову, правильно зазначено « ОСОБА_4 ») не відповідає прізвищу ОСОБА_5 згідно паспортних даних та в свідоцтві про шлюб зазначена дата народження заявниці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно паспортних даних.
Позивач з таким рішення не погоджується, вважає його необґрунтованим, що стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як підтверджено матеріалами справи, пенсійним органом не враховано трудову книжку НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки персональні дані позивача зазначені з недоліками.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
Особа не несе відповідальність за порушення роботодавцем вимог стосовно ведення трудових книжок; формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації права на соціальний захист.
Суд зауважує, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи, що підтверджують факт роботи/навчання позивачки у період з 01.09.1980 по 24.07.1981, з 06.08.1981р. по 12.10.1981р., з 20.01.1982р. по 03.05.1982р., а отже вказані періоди мають бути зараховані до страхового стажу.
Щодо заявленого позивачкою періоду до зарахування до страхового стажу з 18.11.1985 по 01.01.1999 згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 18.11.1985 суд зазначає про таке.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, період роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Тімірязева з 18.11.1985 по 31.03.2000 не враховано до страхового стажу, оскільки відсутні довідка про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві та довідка про перейменування (період з 01.01.1999 обчислено згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
В той час, як вбачається з розрахунку стажу форми РС-право пенсійним органом було зараховані до страхового стажу такі періоди: з 17.08.1983р. по 16.08.1986р., 29.06.1987р. по 28.06.1990р., з 01.01.1999р. по 31.03.2000р.
При цьому, трудовою книжка колгоспника НОМЕР_2 містить записи про членство позивачки в колгоспі в період з 18.11.1985р. по 31.03.2000р.
Відтак зарахуванню підлягають періоди лише з 17.08.1986р. по 28.06.1987р., з 29.06.1990р. по 31.12.1998р., оскільки частина періодів що входить до заявленого позивачем періоду з 18.11.1985 по 01.01.1999 вже врахована до страхового стажу позивача.
З огляду на що, вказана вимога є частково обгрунтованою та підлягає частковому задоволенню в частині зарахування до страхового стажу періодів з 17.08.1986р. по 28.06.1987р., з 29.06.1990р. по 31.12.1998р..
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи позивачки в колгоспі ім. Шевченко Павлоградського району з 20.09.1982 по 04.03.1983 згідно довідки від 28.04.1983 б/н, то суд зазначає, що довідка від 28.04.1983 б/н підтверджує період роботи позивачки в колгоспі ім. Шевченко Павлоградського району з 20.09.1982 по 04.03.1983, а тому дані позовні вимоги є обгрунтованими.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком з моменту настання права, тобто з 19.11.2024, суд зазначає про таке.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Окрім того, відповідач повинен буде під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу здійснити новий розрахунок трудового стажу на підставі даного судового рішення, з огляду на що, вимога щодо призначення позивачці пенсії є передачасною.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України суд виходить за межі заявлених позовних вимог та зобов`язує ГУ ПФ України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, подану 06.12.2024р., враховуючи висновку суду, наведені в даному рішенні, оскільки це є необхідним для повного захисту прав та законних інтересів позивача
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області понесені судові витрати в розмірі 605,60 грн в рівних частинах з кожного.
Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди згідно трудової книжки НОМЕР_1 а саме: з 01.09.1980 по 24.07.1981, з 06.08.1981р. по 12.10.1981р., з 20.01.1982р. по 03.05.1982р.,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 20.09.1982 по 04.03.1983, з 17.08.1986р. по 28.06.1987р., з 29.06.1990р. по 31.12.1998р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, подану 06.12.2024р., враховуючи висновку суду, наведені в даному рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 302,80 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 302,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін