Справа № 160/34595/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
30 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виключення із розрахунку моєї середньої заробітної плати при обрахунку та призначенні мені щомісячної страхової виплати періодів моєї не роботи з поважних причин, а саме з 01.06.2022 р. по 31.12.2022 р., у зв`язку із простоєм, оголошеним для мене ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» у зв`язку введенням воєнного стану на території України.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з дня її призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01.06.2022 р. по 31.12.2022 р. у зв`язку із простоєм, оголошеним ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» у зв`язку введенням воєнного стану на території України.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з серпня 2024 року ОСОБА_1 були призначені щомісячні страхові виплати, у зв`язку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, яке сталося на підприємстві ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Не погодившись з проведеним Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахунком призначеної йому щомісячної страхової виплати, він 13 листопада 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою та відповідними документами про проведення перерахунку вказаної виплати з дня її призначення, виключивши з обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року, у зв`язку з простоєм, оголошеним ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» через введенням воєнного стану на території України.
Відповідно запису у трудовій книжці ОСОБА_1 та акту розслідування професійного захворювання розрахунковим періодом є 01.08.2022 року по 31.07.2023 року.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати при обрахунку та призначенні щомісячної страхової виплати періодів не роботи з поважних причин, а саме з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року, у зв`язку із простоєм оголошеним на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» через введення воєнного стану на території України, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
20 січня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№2722/25, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
21 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №13 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення щомісячної страхової виплати та одноразової допомоги у зв`язку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, яке сталося на підприємстві ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 09.07.2024 року серії 12ААА №130042 ОСОБА_1 встановлена III група інвалідності за наслідками професійного захворювання та 65% втрати працездатності з 10.06.2024 року безстроково.
Відповідно до пункту 3 статті 30 Закону №1105 підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Відповідно до пункту 16 акта розслідування професійного захворювання від 06.05.2024 року та запису №12 у трудовій книжці позивача значиться, що ОСОБА_1 не працює на підприємстві з 14.08.2023 року.
Середньомісячній заробіток для обчислення розміру страхових виплат потерпілому визначався згідно з пунктом 9 статті 42 Закону №1105, "Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат", затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року №11 та «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 (із змінами і доповненнями, далі-постанова Кабінету Міністрів України № 1266), які чинні на момент призначення страхових виплат.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).
Пункт 13 Порядку №1266 визначає, що середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.
Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №1266 середньоденна-заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати.
Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа) в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.
Перелік поважних причин є вичерпний, така причина як «простій» (не з вини або з вини працівника) відсутня в наведеному переліку, відповідно відсутні підстави для виключення часу простою з розрахункового періоду, за який позивачеві обчислено середню заробітну плату для визначення страхових виплат.
Відповідно запису у трудовій книжці позивача та акту розслідування професійного захворювання розрахунковим періодом є з 01.08.2022 року по 31.07.2023 року.
Щомісячні страхові виплати нараховані позивачеві в повному обсязі та перераховуються на особистий рахунок, відкритий в АТ «ПУМБ» своєчасно.
З вищевикладеного, на думку представника відповідача, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Судом з матеріалів справи вбачається, що приватним акціонерним товариством "Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінат" у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, з метою формування правил ефективного управління витратами на оплату праці підприємства у серпні 2022 року прийнято наказ №508 від 29 липня 2022 року - оголошено простій з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року.
Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, з метою формування правил ефективного управління витратами на оплату праці підприємства, у вересні 2022 року прийнято наказ №553 від 31 серпня 2022 року - оголошено простій з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року.
Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, з метою формування правил ефективного управління витратами на оплату праці підприємства, у жовтні 2022 року прийнято наказ №594 від 29 вересня 2022 року - оголошено простій з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року.
Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, з метою формування правил ефективного управління витратами на оплату праці підприємства, у листопаді 2022 року прийнято наказ №635 від 28 жовтня 2022 року - оголошено простій з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року.
Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, з метою формування правил ефективного управління витратами на оплату праці підприємства, у грудні 2022 року прийнято наказ №689 від 29 листопада 2022 року - оголошено простій з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року.
Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, з метою формування правил ефективного управління витратами на оплату праці підприємства, у грудні 2022 року прийнято наказ №714 від 15 грудня 2022 року - скасовано простій з 16.12.2022 року.
Відповідно до пункту 16 акта розслідування професійного захворювання від 06.05.2024 року та запису №12 у трудовій книжці позивача значиться, що він не працює на підприємстві з 14.08.2023 року.
Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 09.07.2024 року серії 12ААА №130042 ОСОБА_1 встановлена III група інвалідності за наслідками професійного захворювання та 65% втрати працездатності з 10.06.2024 року безстроково.
02 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив призначити йому щомісячні страхові виплати втраченої заробітної плати та одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності, яка сталася внаслідок професійного захворювання, надавши наступні документи:
- акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.05.2024 року за формою П-4;
- Довідку МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 130042 від 09.07.2024 р., відповідно до якої встановлена III група інвалідності за наслідками професійного захворювання та 65% втрати працездатності з 10.06.2024 безстроково;
- Довідку про заробітну плату за період з січня 2011 року по серпень 2023 року.
Обчислення середньої заробітної плати для призначення страхових виплат проведено відповідно до пункту 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266.
Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах (з першого до першого числа) перед звільненням з роботи (14.08.2023), з якою пов`язане професійне захворювання а саме: з серпня 2022 року по липень 2023 року.
Середньоденна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом ділення сумарної заробітної плати на кількість календарних днів (за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин).
Результат становить : 179087,50 : 306 = 585,25, де:
179087,50 - середньомісячна заробітна плата за період з 01.08.2022 по 31.07.2023, у гривнях;
306 - кількість календарних днів (за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин).
585,25- середньоденна заробітна плата (дохід) у гривнях;
30,44 - середньомісячна кількість календарних днів.
Належні кошти страхових виплат були перераховані на особистий банківський рахунок ОСОБА_1 .
Не погодившись з проведеним розрахунком призначеної щомісячної страхової виплати, 13 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою та відповідними документами про проведення перерахунку вказаної виплати з дня її призначення, виключивши з обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року, у зв`язку з простоєм, оголошеним ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» через введенням воєнного стану на території України.
Відповідно до пункту 3 статті 30 Закону підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Відповідно до пункту 16 акта розслідування професійного захворювання від 06.05.2024 та запису №12 у трудовій книжці позивача, останній не працюєте на підприємстві з 14.08.2023 року.
Додатково повідомлено, що жодним нормативно-правовим документом не віднесено до поважних причин простій (не з вини або з вини працівника).
Відповідно запису у трудовій книжці позивача та акту розслідування професійного захворювання, його розрахунковим періодом є період з 01.08.2022 року по 31.07.2023 року.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати при обрахунку та призначенні щомісячної страхової виплати періодів не роботи з поважних причин, а саме з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року, у зв`язку із простоєм оголошеним на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» через введення воєнного стану на території України, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України від 23.09.1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1105-XIV загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.
Професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.
- за соціальним страхуванням від нещасного випадку - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці;
- за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.
Відповідно до статті 2 Закону №1105-ХІV законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про соціальне страхування, застосовуються норми міжнародного договору.
Частиною першою статті 9 Закону №1105-ХІV передбачено, що застрахована особа має право на: безоплатне отримання інформації про порядок витрачання страхових коштів соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку, а також роз`яснень з питань соціального страхування; отримання у разі настання страхового випадку страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом; участь у розслідуванні страхового випадку, у тому числі за участю представника профспілкового органу або своєї довіреної особи; послуги з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що надаються відповідно до вимог Закону України "Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я"; послуги професійної реабілітації, включаючи збереження робочого місця, навчання або перекваліфікацію; відшкодування під час проходження реабілітації у сфері охорони здоров`я і професійної реабілітації витрат на проїзд до місця проведення реабілітації чи навчання та у зворотному напрямку, на проїзд особи, яка її супроводжує; забезпечення допоміжними засобами реабілітації, що надаються відповідно до вимог законів України "Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я" та «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»; оскарження дій страховика, роботодавця щодо надання страхових виплат та соціальних послуг; судовий захист своїх прав.
Відповідно до статті 29 Закону №1105-ХІV страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.
Згідно із статтею 30 Закону №1105-ХІV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із:
1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;
5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Статтею 32 Закону №1105-ХІV передбачено, що медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності потерпілих здійснюється МСЕК відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я. Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я, з урахуванням (за наявності) результатів заключного реабілітаційного обстеження після надання реабілітаційної допомоги мультидисциплінарною командою реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу, внесеного до індивідуального реабілітаційного плану. Огляд потерпілого, складання, внесення змін до індивідуальної програми реабілітації проводиться МСЕК відповідно до законодавства. Позачергова експертиза проводиться МСЕК за заявою потерпілого, страховика чи інших заінтересованих осіб, а у випадках, передбачених законом, - за клопотанням органів досудового розслідування або за рішенням суду (судді).
Так, з матеріалів справи встановлено та не заперечується відповідачем, що відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12ААА №130042 від 09.07.2024 року ОСОБА_1 встановлено 65% втрати працездатності внаслідок професійного захворювання, з 10.06.2024 року безстроково.
Водночас, з матеріалів справи також вбачається, що розрахунковим періодом, за який обчислено середню заробітну плату, є період з 01.08.2022 року по 31.07.2023 року.
Отже, спірним у цій справі є питання щодо не виключення відповідачем із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку з простоєм на підприємстві з 01.08.2022 року по 31.07.2023 року внаслідок військовою агресією рф проти України, введенням в Україні воєнного стану та введенням особливого стану на підприємстві.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Надалі дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, від 18.04.2022 року №259/2022, від 17.05.2022 року №341/2022 від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/2024 та від 06.05.2024 року №271/2024.
Судом встановлено, що приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, з метою формування правил ефективного управління витратами на оплату праці підприємства, прийнято декілька вищевказаних наказів в 2022 році та оголошено простій на відповідні періоди.
Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.
Згідно з частиною 8 статті 36 Закону №1105-XIV середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266.
Відповідно до пункту 3 Порядку №1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування, на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період.
У такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.
Відповідно до положень частини 1 статті 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Відповідно до статті 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.
З матеріалів справи вбачається, що згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 09.07.2024 року серії 12ААА №130042 ОСОБА_1 встановлена III група інвалідності за наслідками професійного захворювання та 65% втрати працездатності
Крім цього, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем був визначений середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому з урахуванням часу простою на підприємстві, оскільки, на думку відповідача, простій не відноситься до поважних причин та не може бути виключений з розрахункового періоду.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.
Тобто, позивач не працював в період з 01.08.2022 року по 16.12.2022 року не з власного бажання, а у зв`язку з оголошенням простою на підприємстві внаслідок впливу невідворотної сили спричиненої російською військовою агресією, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, та повинні бути виключені з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати.
При цьому, нормативними актами не визначено обмеження щодо неможливості виключення певного періоду роботи застрахованої особи з розрахункового періоду, в якому вона не працювала з поважних причин, з підстав отримання застрахованою особою в цей період заробітної плати.
Крім того, пунктом 3 Порядку №1266 чітко зазначено, що місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа) в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.
Період простою внаслідок впливу невідворотної сили спричиненої російською військовою агресією мав місце з 01.08.2022 року по 16.12.2022 року відповідно до наказів приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальним комбінат": з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року, з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.12.2022 року по 16.12.2022 року.
А отже, вищевказані періоди простою, у зв`язку із змінами умов праці, пов`язаними зі зниженням обсягів виробництва підприємства до технологічно можливого мінімуму, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану згідно з указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні, підлягають виключенню із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією платіжної системи ЮА-ПЕЙ №RF8Q-SL9K-DSTE від 23 грудня 2024 року.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у виключенні із розрахунку середньої заробітної плати при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм, оголошеним на приватному акціонерному товаристві "Інгулецький гірничо-збагачувальним комбінат", у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник