Справа № 803/1051/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 803/1051/16 пров. № А/857/34388/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

представника відповідача Кінах Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року (прийняте в м. Луцьку суддею Плахтій Н. Б.; дата складення повного судового рішення не вказана), прийняте за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМБ-7» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 803/1051/16 за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМБ-7» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року Державна служба геології та надр України (далі - позивач, Держгеонадра України) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМБ-7» (далі - відповідач, ТОВ «НІМБ-7») про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4168 від 28.12.2006.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ТОВ «НІМБ-7» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4168 від 28.12.2006 з метою видобування піску.

Відповідно до матеріалів, які надійшли з Рожищенської районної ради 19.01.2016, повідомлено позивача, що за результатами перевірки Державної інспекції сільського господарства у Волинській області виявлено ряд порушень при розробці відповідачем першої черги кар`єру, зокрема, самовільне відхилення від проекту землеустрою, самовільне зайняття земельних ділянок і зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Держгеонадра України своїм наказом від 18.02.2016 № 65 зупинила дію спеціального дозволу та надала Товариству 30-денний термін для усунення порушень, на що відповідь не отримала. Листом від 28.04.2016 № 8000/13/14-16 позивач запропонував товариству надати у 15-денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, на що відповіді також не отримав.

Відтак, позаяк ТОВ «НІМБ-7» порушило норми законодавства у сфері надрокористування та не усунуло їх, є підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 28.12.2006 № 4168.

У ході розгляду справи було встановлено судом, що ТОВ «НІМБ-7» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами від 28.12.2006 № 4168 з метою видобування піску Крижівського родовища, площею 17,6 га (а. с. 11).

Відповідно до угоди від 29.12.2006 Міністерство охорони навколишнього природного середовища України надало відповідачу право на користування надрами з метою видобування будівельного піску Крижівського родовища (а. с. 12 - 15).

ТзОВ «НІМБ-7» затверджено програму по видобуванню будівельного піску Крижівського родовища (а. с. 16).

До Держгеонадра надійшов лист від Рожищенської районної радої Волинської області від 11.01.2016 № 2/03-14/2-16, яким надіслано копії рішення Рожищенської районної ради від 22.12.2015 № 3/7 та звернення депутатів даної ради щодо припинення права користування надрами ТзОВ «НІМБ-7» (а. с. 7 - 10).

Пунктом 3 рішення Рожищенської районної ради від 22.12.2015 № 3/7 рекомендовано Міністерству охорони навколишнього природного середовища України відмінити спеціальний дозвіл на користування надрами № 4168 від 28.12.2006, виданий ТОВ «НІМБ-7».

При цьому у зверненні депутатів Рожищенської районної ради наголошувалося на тому, що у вересні 2013 року Державна інспекція сільського господарства у Волинській області провела позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «НІМБ-7», за результатами якої виявила ряд порушень при розробці першої черги кар`єру, а саме самовільне відхилення від проекту землеустрою, самовільне зайняття земельних ділянок і зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

18.02.2016 Держгеонадра України прийняли наказ від № 65 щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень (а. с. 17).

Відповідно до додатку № 2 до цього наказу згідно з підпунктом 5 пункту 22 Порядку №615 зупинено дію дозволу від 28.12.2006 № 4168 (а. с. 18).

Листом 22.02.2016 № 2646/13/14-16 позивач повідомив ТОВ «НІМБ-7», що за результатами розгляду подання голови Рожищенської районної ради Волинської області від 11.01.2016 № 2/03-14/2-16 наказом від 18.02.2016 № 65 зупинено дію спеціального дозволу від 28.12.2006 № 4168 та надано Товариству 30-денний строк для усунення виявлених порушень (а.с.19).

Зазначений лист Товариство не отримало, поштове відправлення повернулося на адресу Держгеонадра України з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Позивач листом від 28.04.2016 № 8000/13/14-16 запропонував відповідачу надати у 15-денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами Крижівського родовища (а. с. 20), на що відповідь від Товариства не надходила.

Вважаючи, що є правові підстави для припинення ТОВ «НІМБ-7» користування надрами, у липні 2016 року Держгеонадра звернулося з позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4186 від 28.12.2006.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року в справі № 803/1051/16 позов задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що за результатами проведеної Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «НІМБ-7» встановлено самовільне відхилення від проекту землеустрою, самовільне зайняття земельних ділянок і зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

У зв`язку з цим Держгеонадра України листом 22.02.2016 № 2646/13/14-16 повідомила ТОВ «НІМБ-7» про зупинення дії спеціального дозволу від 28.12.2006 № 4168 та надала відповідачу 30-денний строк для усунення виявлених порушень, проте відповідь від товариства не надходила.

На час розгляд справи відповідач порушень не усунув, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 28.12.2006 № 4168, наданого ТОВ «НІМБ-7».

29.10.2024 ТОВ «НІМБ-7» звернулося із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 в справі за позовом Держгеонадра України до ТОВ «НІМБ-7» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Заяву, з покликаннями на приписи пункту 2 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обґрунтовувало тим, що єдиним обґрунтуванням прийняття судом вказаного рішення є можливе порушення Товариством вимог земельного законодавства, яке встановлено актом перевірки від 19.09.2013 № 000624, проведеної Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області.

Заявник вказує, що не порушував жодних нормативно-правових актів, а до акта перевірки від 19.09.2013 № 000624 внесені завідомо неправдиві та недостовірні дані про самовільне зайняття ТОВ «НІМБ-7» земельних площ та зняття верхнього родючого шару ґрунту; перевірка проведена з порушенням діючого законодавства, форма та зміст акта суперечить державним зразкам. Тобто, вказаний акт перевірки є підробленим

Так, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельна ділянка, складеним Держгеокадастром у Волинській області від 27.07.2021 №341-ДК/318/АП/09/01-21, встановлено незаконність, безпідставність проведеної Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області перевірки та неправдивість даних, які внесені до акта від 19.09.2013 № 000624.

Крім того, 02.09.2024 до Луцького міськрайонного суду Волинської області з Луцької окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу оперативного контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Волинській області, будучи службовою особою, вчинила службове підроблення, а саме: внесення недостовірних відомостей до офіційних документів акт № 000624 від 19.09.2013 перевірки дотримання вимог земельного законодавства, та засвідчила власним підписом про нібито порушення вимог земельного законодавства ТОВ «НІМБ-7» в частині самовільного зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5 га, та зняття і перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу, що призвело в подальшому до притягнення до адміністративної відповідальності ТОВ «НІМБ-7» та до позбавлення спеціального дозволу на користування надрами № 4168 віл 28.12.2006, отриманого ТОВ «НІМБ-7».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною першою статті 366 КК України, як умисні дії, які виразилися у службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2024 клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_1 , адвоката Лащук Ю. В., задоволено; кримінальне провадження № 80002660 від 08.11.2021 відносно ОСОБА_1 закрито та звільнено останню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою статті 366 КК України, на підставі пункту 1 частини першої статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вказана ухвала суду набрала законної сили 03.10.2024.

З наведених підстав заявник вважає, що є підстави для перегляду постанови Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 у цій справі за нововиявленими обставинами (а. с. 131 - 143).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року заяву ТОВ «НІМБ-7» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Держгеонадра України до ТОВ «НІМБ-7» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами задоволено.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі № 803/1051/16 скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову Держгеонадра України до ТОВ «НІМБ-7» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що єдиним доказом порушення ТОВ «НІМБ-7» вимог законодавства у сфері користування надрами є акт перевірки Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000624 від 19.09.2013, складений головним спеціалістом Сасовською І. В.

Водночас, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2024 у кримінальному провадженні № 80002660, відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 366 КК України, яке закрите зв`язку із закінченням строків давності, зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, встановлено фальшивість цього доказу у справі № 803/1051/16, який в свою чергу потягнув за собою ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи наведене, є підстави для перегляду судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 2 частини другої статті 361 КАС України, а тому постанова Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі № 803/1051/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило Держгеонадра України, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без належного дослідження усіх обставин справи та доказів, що є в матеріалах справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «НІМБ-7» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Вимоги апеляційної скарги, з покликаннями на фактичні обставини справи, норми законодавства та судову практику, зазначає, що такий доказ як вирок суду (наданий позивачем після розгляду справи судом першої інстанції) не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому, нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

ТОВ «НІМБ-7» подало відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Тому просило відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги Держгеонадра України, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив, з покликаннями на фактичні обставини справи, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_1 та норми законодавства, обґрунтований тим, що ОСОБА_1 внесла до акта перевірки завідомо недостовірні дані, що при виїзді на розробку кар`єру встановлено, що ТОВ «НІМБ-7» порушив статтю 211 Земельного кодексу України, що призвело до самовільного зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5 га, зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу.

Натомість, висновком судової земельно-технічної експертизи № СЕ-19/126- 24/4539- ЗТ від 30.05.2024 встановлено, що межі ділянки видобутку піску повністю знаходяться в межах земельної ділянки кадастровим номером :02:002:0035, відповідно до правовстановлюючих документів і документації землеустрою.

Аналізуючи підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та судову практику, відповідач зазначає, що встановлення в кримінальному провадженні фальшивості акта перевірки, який був єдиною підставою для задоволення позову, підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами та скасування постанови Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів частини другої статті 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник ТОВ «НІМБ-7», вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Приписами частини другої статті 14 КАС України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства - ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатися до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.

Частиною другою статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

За змістом частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, відповідно до положень КАС України процес перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами полягає у з`ясуванні питання, чи є наведені заявником обставини нововиявленими у розумінні статті 361 КАС України. З`ясування вказаної обставини судом є первинним, оскільки лише у разі наявності нововиявлених обставин попереднє судове рішення може бути скасовано та прийнято нове рішення.

Так, при вирішенні питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами передбачених пунктом 2 частини другої статті 361 КАС України дослідженню підлягає те, чи потягли за собою ухвалення незаконного рішення у справі, про перегляд якого подано заяву, встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів.

Тобто, в цьому випадку дослідженню підлягає те чи встановлення ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2024 року в кримінальному провадженні № 80002660 того факту, що внесення недостовірних відомостей до офіційних документів акта № 000624 від 19.09.2013 перевірки дотримання вимог земельного законодавства, та засвідчення порушення вимог земельного законодавства ТОВ «НІМБ-7» в частині самовільного зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5 га, та зняття і перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу, суттєво впливало на результат розгляду справи та ухвалення незаконного рішення у справі, про перегляд якого Товариство подало заяву.

Як зазначено вище, підставою для прийняття постанови від 09 серпня 2016 року про анулювання спеціального дозволу на користування надрами було встановлення актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо ТзОВ «НІМБ-7» № 000624 від 19 вересня 2013 року, складеним головним спеціалістом Державної інспекції сільського господарства у Волинській області Сасовською Іриною Вікторівною того, що Товариство самовільно відхилилося від проекту землеустрою, чим порушило статтю 211 Земельного кодексу України, що призвело до самовільного зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5 га, та зняття і перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу (а. с. 42).

А згідно з пунктом 5 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Тобто, єдиним доказом порушення ТОВ «НІМБ-7» вимог законодавства у сфері користування надрами, який є в матеріалах справи та досліджений судом при прийнятті постанови від 09 серпня 2016 року, був акт перевірки Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000624 від 19.09.2013, складений головним спеціалістом Сасовською І. В.

Водночас обвинувальним актом встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу оперативного контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства у Волинській області, будучи службовою особою, вчинила службове підроблення, а саме:

внесла недостовірні відомості до офіційних документів акта № 000624 від 19 вересня 2013 року перевірки дотримання вимог земельного законодавства, та засвідчила власним підписом про нібито порушення вимог земельного законодавства ТОВ «НІМБ-7» в частині самовільного зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5 га, та зняття і перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу,

що призвело надалі до притягнення до адміністративної відповідальності ТОВ «НІМБ-7» та до позбавлення спеціального дозволу на користування надрами № 4168 віл 28.12.2006, отриманого ТОВ «НІМБ-7».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною першою статті 366 КК України, як умисні дії, які виразилися у службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2024 клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_1 , адвоката Лащук Ю. В., задоволено.

Кримінальне провадження № 80002660 від 08.11.2021 відносно ОСОБА_1 закрито та звільнено останню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою статті 366 КК України, на підставі пункту 1 частини першої статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності (а. с. 121 - 124).

Вказана ухвала суду набрала законної сили 03.10.2024.

Позаяк ОСОБА_1 звільнена від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною, факт вчинення нею службового підроблення - внесення завідомо неправдивих відомостей до акта № 000624 від 19 вересня 2013 року перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного щодо ТОВ «НІМБ-7», вважається підтвердженим.

Отже, встановлений ухвалою суду про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності факт внесення останньою завідомо неправдивих відомостей до акта перевірки № 000624 від 19.09.2013 свідчить про фальшивість цього доказу у справі № 803/1051/16, який в свою чергу потягнув за собою ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав (набрала) законної сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 361 КАС України є підстави для перегляду судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами, а тому постанова Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі № 803/1051/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Як передбачено статтею 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Стаття 24 Кодексу України про надра визначає права та обов`язки користувачів надр, за якою користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Підстави припинення права користування надрами визначені у статті 26 Кодексу України про надра, якою передбачено, що право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Водночас питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін визначає Порядок №615.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3) проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування;

4) наявності заборгованості з плати за користування надрами;

5) порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища;

6) проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом;

7) відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

8) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування;

9) непереоформлення дозволу у випадках, передбачених пунктом 16 цього Порядку.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії, і сплати сум фінансових санкцій, застосованих у зв`язку із зупиненням дії дозволу.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

За змістом наведених норм припинення користування надрами за судовим рішенням здійснюється в разі встановлення порушень, передбачених пунктами 4 - 6 статті 26 Кодексу України про надра, та за відсутності на це згоди користувача.

Держгеонадра вправі самостійно приймати рішення про зупинення дії спеціальних дозволів в разі, зокрема, порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища.

Як зазначено вище, підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4186 від 28.12.2006 згідно з наказом Держгеонадра від 18.02.2016 № 65 було подання голови Рожищенської районної ради Волинської області від 11.01.2016 №2/03-14/2-16 про зупинення дії дозволу у зв`язку з порушеннями, виявленими Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області, зокрема самовільне відхилення від проекту землеустрою, самовільне зайняття земельних ділянок і зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (а. с. 19).

У зв`язку з не усуненням причин зупинення дії спеціального дозволу Держгеонадра звернулася до ТОВ «НІМБ-7» з проханням надати власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами (а. с. 21) та, не отримавши відповіді, звернулася до суду з цим позовом.

На вимогу суду Державна інспекція сільського господарства у Волинській області листом від 28.07.2016 № 10-11/975 надала завірену копію акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.09.2013 № 000624 ТОВ «НІМБ-7» (а. с. 41 - 42), яким встановлено, що Товариство самовільно відхилилося від проекту землеустрою, чим порушило статтю 211 Земельного кодексу України, що призвело до самовільного зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5 га, та зняття і перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу.

Отже, єдиним доказом порушення ТОВ «НІМБ-7» вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища, що слугувало підставою для зупинення дії спеціального дозволу, а надалі - підставою для звернення до суду з цим позовом, був акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.09.2013 № 000624 Державної інспекції сільського господарства у Волинській області.

Проте, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2024 у справі № 161/16326/24 про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності (а. с. 121 - 124) було встановлено факт фальшування головним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області Сасовською І. В. акта перевірки від 19.09.2013 № 000624.

Інших доказів на підтвердження порушення Товариством вимог пунктів 4 - 6 статті 26 Кодексу України про надра, що є підставою для припинення права користування надрами у судовому порядку, позивачем не надано і судом та не встановлені.

Також висновком судової земельно-технічної експертизи № СЕ-19/126-24/4539-ЗТ від 30.05.2024 встановлено, що межі ділянки видобутку піску повністю знаходяться в межах земельної ділянки кадастровим номером :02:002:0035, відповідно до правовстановлюючих документів і документації землеустрою.

Позаяк позивач не надав достатніх та належних доказів, які підтверджують порушення ТОВ «НІМБ-7» вимог законодавства у сфері користування надрами, підстави для анулювання Товариству спеціального дозволу на користування надрами відсутні.

А відтак, є підстави для задоволення заяви ТОВ «НІМБ-7» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасування постанови Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 в справі № 803/1051/16 з прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Держгеонадра України.

З приводу доводів апеляційної скарги колегія суддів зауважує, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обґрунтована покликаннями на пункт 2 частини другої статті 361 КАС України та встановлення ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності фальшивості доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі, про що також зазначено в ухвалі про закриття кримінального провадження.

Натомість, апелянт загалом покликається на підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами загалом, без виокремлення особливостей, визначених саме вказаним пунктом, зокрема, того, що ухвала про закриття кримінального провадження встановлює фальшивість доказів, які покладені в основу постанови Волинського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року.

Вказане узгоджується з приписами Верховного Суду, висловленими, зокрема, у постанові від 24 листопада 2021 року в справі № 326/1062/16-а.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року, прийняте за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМБ-7» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в адміністративній справі № 803/1051/16 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 17.03.25