Справа № 160/4746/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2025 рокуСправа №160/4746/25
13 лютого 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправним дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. щодо не зарахування мені ОСОБА_1 , Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , стажу роботи з 30.08.1985р. по 06.06.1988р. та з 06.02.1990 р. по 01.01.2004 р. на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі.
- зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. зарахувати мені, ОСОБА_1 , Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , стаж роботи з 30.08.1985р. по 06.06.1988р. та з 06.02.1990 р. по 01.01.2004 р. на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії з 18.12.2024р.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність відмови відповідача у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до його стажу роботи. Зазначає, що відповідач мав зарахувати спірні періоди до стажу позивача в подвійному розмірі, чого безпідставно не зробив, чим порушив права позивача.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/4746/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4746/25. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
05 березня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що стаж роботи відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2004 розраховується в подвійному розмірі для визначення права на пенсію, а при обчисленні страхового стажу враховується в одинарному розмірі. Враховуючи, що пільги по обчисленню стажу, встановлені статтею 60 Закону № 1788, розповсюджуються на працівників, які працювали у відділеннях реанімації, які, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 №303 були перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії, зарахувати періоди роботи з 30.08.1985 по 06.06.1988. та з 08.02.1990 по 31.12.2003 у виїзній реанімаційній бригаді Дніпропетровського клінічного об`єднання швидкої медичної допомоги немає законних підстав.
12 березня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повторює доводи позовної заяви.
Згідно положень ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно в трудовій книжці позивача від 26.03.1976 року наявні наступні записи:
7) 30.08.1985 року зарахований на посаду фельдшера дитячої реанімаційної бригади спеціалізованої підстанції;
8) 01.09.1986 року переведений на посаду фельдшера виїзної реанімаційної бригади цієї ж підстанції;
9) 06.06.1988 року направлений на роботу за кордон
10) 08.02.1990 року зарахований фельдшером реанімаційної бригади спеціалізованої підстанції;
11) 01.09.2001 року переведений фельдшером швидкої медичної допомоги бригади інтенсивної терапії та реанімації спеціалізованої підстанції;
12) 03.04.2006 року на підставі штатного розкладу посада фельдшера швидкої медичної допомоги бригади інтенсивної терапії та реанімації перейменована на фельдшер швидкої невідкладної медичної допомоги бригади інтенсивної терапії.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно зі ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Приписами частин 1-3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Нормами пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що положення Закону України №1788-ХІІ застосовуються у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Стосовно твердження відповідача про те, що стаж роботи розраховується в подвійному розмірі для визначення права на пенсію, а при обчисленні страхового стажу враховується в одинарному розмірі суд зазначає, що ст. 60 Закону №1788-XII не містить відповідного обмеження. Натомість йдеться про зарахування стажу в подвійному розмірі як таке, тобто безумовно, в т.ч. лише для призначення пенсії.
Змістовно тотожне правозастосування визнано належним Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.02.2025 року у справі №160/7627/24.
Щодо співвідношення згаданих раніше положень законодавства суд зауважує, що ст. 60 №1788-XII є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.
Тотожне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.02.2025 року у справі №160/7627/24.
Стосовно посилання відповідача на наказ Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 року №303 (далі Наказ №303) суд зазначає, що цим наказом регламентовано діяльність анестезіологічної служби України.
Згідно трудової книжки позивач працював фельдшером в реанімаційній бригаді (а в подальшому в бригаді інтенсивної терапії та реанімації) спеціалізованої підстанції спеціалізованої підстанції.
Уточнення місця роботи наявне у довідці від 23.03.2016 року №87-ВК, складеної КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» ДОР, яка надана відповідачем разом з матеріалами пенсійної справи.
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (далі Перелік).
Відповідно до абзацу 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 встановлено, що лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.
Розділом 2 Переліку встановлено, що до закладів охорони здоров`я відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Відповідно до примітки 2 цієї Постанови робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Переліком не передбачена необхідність підтвердження роботи в структурному лікувальному закладі для визначення чи підтвердження спеціального стажу.
Приписами статей 3 та 16 "Основ законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року №2802-ХІІ визначено, що закладами охорони здоров`я є підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров`я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.
Таким чином, не визначення в положеннях статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» безпосередньо реанімаційних бригад не може слугувати беззаперечною підставою для відмови у зарахуванні до стажу позивача спірного періоду роботу в подвійному розмірі.
В даному випадку належить застосувати аналогію закону згідно змістовного критерію та зважаючи на функціональне призначення та повноваження реанімаційних бригад, які узгоджуються з відповідними параметрами реанімаційних відділень.
Правозастосування щодо поширення пільг за ст. 60 Закону №1788-XII на працівників реанімаційних бригад міститься також у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 року у справі №280/2947/21.
Окрім цього, суд критично ставиться до цього заперечення відповідача, оскільки позивач працював на одній і тій же посаді з 01.09.2001 року по 03.04.2006 року, в той час як відповідач відмовив у застосуванні пільги лише до періоду роботи по 31.12.2003 року, фактично по-різному оцінивши статус роботи на одній і тій же посаді.
Оскільки відповідачем в цій справі фактично вчинено не дії, а надано відмову на заяву позивача, що є індивідуально-правовим актом, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною таку відмову відповідача
Окрім цього, позовні вимоги позивачем визначені в т.ч. за період «з 06.02.1990 року по 01.01.2004 року», однак в листі відповідача цей період визначено по-іншому: з « 08.02.1990 року по 31.12.2003 року». З цих підстав суд захищає права позивача в тому ж обсязі, в якому вони були порушені відповідачем.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частковопозовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжним документом від 11.02.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
В зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи періоди роботи з 30.08.1985 року по 06.06.1988 року, з 08.02.1990 року по 31.12.2003 року в подвійному розмірі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 18.12.2024 року з урахуванням стажу роботи за періоди роботи з 30.08.1985 року по 06.06.1988 року, з 08.02.1990 року по 31.12.2003 року, зараховані в подвійному розмірі
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко