Справа № 620/7342/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7342/24 Головуючий у 1-й інстанції: Баргаміна Н.М.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Головне управління ДПС у Чернігівській області (далі - позивач/ГУ ДПС у Чернігівській області) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач/апелянт/ФОП ОСОБА_1 ) з вимогами стягнути в дохід бюджету з ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), кошти у сумі 31 097, 92 грн (тридцять одна тисяча дев`яносто сім гривень дев`яносто дві копійки) для погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на р/р UA0025709, отримувач ГУК у Черніг.обл/тг м. Н-Сівер/18010900, код ЄДРПОУ - 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

В обґрунтування позовних вимог податковий орган послався на наявність у відповідача узгодженого податкового боргу, який ним не сплачений.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року позов ГУ ДПС у Чернігівській області задоволено.

Стягнуто в дохід бюджету з ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти у сумі 31 097, 92 грн (тридцять одна тисяча дев`яносто сім гривень дев`яносто дві копійки) для погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на р/р UA0025709; отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м. Н-Сівер/18010900, код ЄДРПОУ - 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податкова заборгованість відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів її погашення на день розгляду цього спору не надано, то позовні вимоги ГУ ДПС у Чернігівській області є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про вручення відповідачеві податкових повідомлень-рішень, оскільки у повідомленні про вручення поштового відправлення (ф 991058, що міститься в матеріалах справи, відсутня відмітка про вручення або про причину його невручення відповідачеві. До справи додано довідку Ф20 про причини повернення якогось поштового відправлення (за закінченням терміну зберігання), проте з цієї довідки неможливо визначити, що йдеться саме про поштове відправлення 058. Докази що в поштовому відправленні 058 знаходилися саме податкові повідомленні-рішення, також відсутні. Крім того, податковий орган намагається стягнути з відповідача всупереч вимогам статті 69.14 Податкового кодексу України орендну плату за земельні ділянки, за які орендна плата не нараховується і не стягується, на підставі твердження про узгодження податкових зобов`язань, яке не відповідає дійсності, оскільки з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Чернігівській області навело міркування на підтримку висновків суду першої інстанції, викладені у його рішення, та просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги з мотивів її необґрунтованості. Зазначено, що грошове зобов`язання є узгодженим, податкові повідомлення-рішення надсилались за податковою адресою, а тому відсутні підстави вважити протиправними вимоги податкового органу про стягнення податкового боргу до бюджету. Щодо аргументів апелянта про намагання контролюючого органу стягнути орендну плату за земельні ділянки, на які, на його думку, орендна плата не нараховується та не стягується, то такі не відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству, оскільки в підтвердження таких доводів відповідач не надав жодних доказів.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24 травня 2021 року зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про що внесено відповідний запис за № 000000056.

Як платник податків ФОП ОСОБА_1 перебуває за основним місцем обліку в Новгород-Сіверській ДПІ ГУ ДПС у Чернігівській області.

Станом на 09 квітня 2024 року за ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 31 097, 92 грн.

Зазначений податковий борг виник на підставі:

- податкового повідомленням-рішенням №5-2514-UA0026607 від 20 червня 2023 року, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 1 098, 30 грн;

- податкового повідомленням-рішенням №5-2514-UA0026607 від 20 червня 2023 року, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 30 037, 03 грн.

Згадані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу поштовим зв`язком за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак повернулись за закінченням терміну зберігання (а.с. 15, 16 та його зворот).

У зв`язку з наявною заборгованістю контролюючим органом вживались заходи щодо погашення податкового боргу шляхом направлення на адресу ФОП ОСОБА_1 податкової вимоги форми «Ф» від 25 січня 2024 року № 0-2501 рекомендованою кореспонденцією за місцезнаходженням відповідача, яка отримана 27 січня 2024 року.

Оскільки відповідачем добровільно не сплачено податкове зобов`язання, податковий орган звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

За визначенням підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Враховуючи вимоги пункту 56.11 статті 56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

В свою чергу, за правилами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

За правилами пункту 57.2 статті 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з положеннями пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Із матеріалів справи слідує, що податкові повідомлення-рішення від 20 червня 2023 року, на підставі яких виникла спірна сума податкового боргу, у липні 2023 року надсилались ГУ ДПС у Чернігівській області рекомендованим листом з повідомленням (номер відправлення 058) на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , який повернувся 04 серпня 2023 року за закінченням терміну зберігання.

Згідно з вимогами пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із пунктом 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційною адміністративного суду у складі Верховною Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 810/3116/18 зазначено, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд дійшов висновку щодо застосування норми матеріального права - статті 42 ПК України та зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Таким чином, доводи апелянта про те, що він не отримував податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та безпідставними.

Доказів оскарження та скасування в адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виникла спірна сума податкової заборгованості, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що грошові зобов`язання, визначені рішеннями позивача, набули статусу узгоджених і підлягають сплаті в бюджет.

Згідно з вимогами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Із матеріалів справи слідує, що відповідачем прийнято податкову вимогу форми «Ф» від 25 січня 2024 року № 0-2501, яка надіслана за податковою адресою відповідача та отримана ним 27 січня 2024 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому поштовому повідомленні. (а.с. 7 зворот)

Доказів оскарження згаданої вимоги відповідачем не надано.

Відповідно до статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

На момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції доказів сплати чи часткового погашення заборгованості в сумі 31 097, 92 грн відповідачем не надано.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення до бюджету з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у загальній сумі 31 097, 92 грн з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік.

Незгода ФОП ОСОБА_1 із податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Чернігівській області не може розглядатись у межах цієї справи, в якій предметом позову є стягнення узгодженого податкового боргу, а не визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг, які можуть бути предметом спору в іншому окремому провадженні.

Вважаючи наявними підстави для скасування таких податкових повідомлень-рішень, ФОП ОСОБА_1 мав право звернутись до суду з позовом або зустрічним позовом, однак таким не скористався.

Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.