Справа № 140/1233/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1233/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 71 958,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач взятий на податковий облік і зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі ПК України). Проте відповідач всупереч вимогам статей 16, 36, 38 ПК України свої зобов`язання щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за останнім обліковується податковий борг із земельного податку з фізичних осіб, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості та з орендної плати з фізичних осіб в загальній сумі 71 958,71 грн.

Контролюючим органом була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 18.01.2024 №0-0320, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача 71 958,71 грн податкового боргу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.02.2025 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями від 12.02.2025 №0-0318-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 23.04.2024 №1-0318-UA0013585, від 23.04.2024 №1-0318-UA0013585, від 25.04.2024 №-0318-UA0013585, якими було нараховано відповідачу грошові зобов`язання за 2022-2024 роки зі сплати вищенаведених податків.

Позов ГУ ДПС у Волинській області заперечує із тих підстав, що податкові повідомлення-рішення не були належним чином йому вручені відповідно до вимог ПК України, а об`єкти нерухомості, на які нараховані грошові зобов`язання, не належали йому на праві приватної власності у звітних періодах.

Вказує на те, що подав скаргу до ГУ ДПС у Волинській області на згадані податкові повідомлення-рішення, а тому просить призупинити розгляд адміністративної справи до прийняття рішення у порядку адміністративного оскарження та відмовити у задоволенні позову податкового органу через незаконність податкового повідомлення-рішення.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про призупинення розгляд справи не підлягало судом вирішенню по суті.

У відповіді на відзив представник ГУ ДПС у Волинській області вказує на те, що аргументи відповідача у відзиві не заслуговують на увагу, оскільки вищенаведені податкові повідомлення-рішення не є предметом спору у даній справі, а ПК України визначає порядок подання скарги на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня. Крім того, відповідач не оскаржував податкову вимогу від 18.01.2024 №0-0320, яка на даний час є чинною, а тому просить позов задовольнити.

Суд, перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг із земельного податку з фізичних осіб, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості та з орендної плати з фізичних осіб в загальній сумі 71 958,71 грн. в тому числі: із земельного податку з фізичних осіб на загальну суму 58,67 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 23.04.2024 №1-0318-UA0013585 (з урахуванням переплати у сумі 7,39 грн); по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 5 665,63 грн, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, №0-0308-UA0013585 (з урахуванням переплати у сумі 2088,05 грн); по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 14 822,40 грн, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, №0-0308-UA0013585, №0-0308-UA0013585; з орендної плати з фізичних осіб в сумі 51 412,04 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 25.04.2024 №-0318-UA0013585 та з урахуванням нарахованої пені у сумі 1280,59 грн за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань.

Належних доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень відповідач суду не надав, а тому визначені в них суми грошових зобов`язань є узгодженими.

У відзиві відповідач зазначає, що подав скаргу на вищенаведені повідомлення-рішення до ГУ ДПС у Волинській області.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 56.3 статті 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Подання скарги в електронній формі засобами електронного зв`язку здійснюється платниками податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, з дотриманням вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги.

Згідно із пунктом 56.7 статті 56 ПК України у разі прийняття контролюючим органом вищого рівня рішення про відмову платнику податків у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку або порушення платником податків вимог пункту 56.3 цієї статті (крім випадків, коли платником податків було подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку), подані платником податків скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

Враховуючи вищенаведені норми ПК України, що регулюють порядок подання скарги на рішення контролюючих органів, відповідачем не надано суду доказів надіслання до контролюючого органу вищого рівня, тобто до Державної податкової служби України, скарги на податкові повідомлення-рішення, на підставі яких нараховано платнику податків спірні суми грошових зобов`язань. У зв`язку з цим подання відповідачем скарги на вищезазначені податкові повідомлення-рішення до ГУ ДПС у Волинській області не є належним доказом оскарження їх у порядку адміністративного оскарження.

Про наявність за відповідачем податкового боргу в загальній сумі 71 958,71 грн свідчать довідка ГУ ДПС у Волинській області про наявність боргу по платежах до бюджету, розрахунки сум податкового боргу та зворотній бік інтегрованих карток платника.

Доказів сплати вищезазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Волинській області, відповідно до вимог статті 59 ПК України сформувало податкову вимогу від 18.01.2024 №0-0320, яка була надіслана відповідачу за адресою: м. Київ, вул. Олександри Екстер, 14Б, а також за адресою: м. Луцьк, вул. В`ячеслава Чорновола, 18/15, однак не вручена з підстав за закінченням терміну зберігання. Вищенаведені податкові повідомлення-рішення також були повторно надіслані відповідачу за адресою: м. Луцьк, вул. В`ячеслава Чорновола, 18/15, однак не вручені з підстав за закінченням терміну зберігання.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до відповіді №1103944 від 10.02.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований 02.03.2020 за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58 ПК України).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункт 42.5 статті 42 ПК України).

З урахуванням вищенаведеного податкова вимога від 18.01.2024 №0-0320 та податкові повідомлення-рішення від 12.02.2025 №0-0318-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 06.03.2024 №0-0308-UA0013585, від 23.04.2024 №1-0318-UA0013585, від 23.04.2024 №1-0318-UA0013585, від 25.04.2024 №-0318-UA0013585 вважаються врученими, що підтверджується довідкою поштового відділення про причини повернення поштового відправлення.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.2. статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг у сумі 71 958,71 грн та не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його повного погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг у сумі 71 958,71 грн (сімдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 71 копійка).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4; ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Н. В. Стецик