Справа № 380/20397/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 рокусправа № 380/20397/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.09.2024 №22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 та період навчання згідно з дипломом серія НОМЕР_2 від 30.06.1983.

Ухвалою від 01.10.2024 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 вересня 2024 року ОСОБА_1 , звернулася до Управління пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.09.2024 № 22 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 року, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсійним органом не зараховані до страхового стажу роботи згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_3 , яка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 30.06.1983, оскільки прізвище не відповідає паспортним даним.

Стверджує «…Не зарахування до страхового стажу періодів роботи, занесених до трудової книжки, та періоду навчання згідно з дипломом позбавило мене права на отримання пенсії за віком та, в подальшому, суттєво вплине на розмір моєї пенсії, адже коефіцієнт стажу є однією зі складових у формулі для розрахунку пенсії. Вважаю, що відповідач при призначенні мені пенсії діяв протиправно, оскільки недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії…».

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач 1 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності подана позивачкою заява розглядалась Головними управліннями Пенсійного фонду України у Рівненській області, і відповідно, за результатами розгляду поданих документів, Головним управлінням ПФУ у Рівненській області приймалось рішення; про відмову у призначенні ОСОБА_1 даного виду пенсії. Обов`язковою умовою для призначення такої пенсії за нормами Закону №1058 є наявність необхідного страхового стажу та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку. Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону №1058 становить 60 років. Вік позивачки на момент подачі заяви про призначення пенсії 60 років 07 місяців 20 днів. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону №1058 становить 31 рік. Водночас страховий стаж позивачки становить 17 років 03 місяці 14 днів.

За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано: період роботи згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , яка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: на першій (титульній) сторінці відсутня дата заповнення трудової книжки та запис про зміну прізвищ зроблено не належним чином (відсутня дата видачі свідоцтва про шлюб); навчання згідно диплому НОМЕР_2 від 30.06.1983, оскільки прізвище не відповідає паспортним даним; до ЕПС долучено довідку про шлюб №А-04821 від 30.05.2024 на якій відсутня відмітка про проставлення апостиля.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 2 отримав через електронний кабінет позов із додатками 01.10.2024 та ухвалу про відкриття провадження у справі 04.10.2024, проте не скористався правом подання відзиву.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що підтверджується паспортом НОМЕР_4 .

04 вересня 2024 року ОСОБА_1 , звернулася до Управління пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058), затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1 заява про призначення (перерахунок) пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 4.2 Порядку 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи.

За принципом екстериторіальності заяву позивачки розглядало Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

Рішенням від 11.09.2024 № 22 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 року, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відмова мотивована наступним: «… Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 04.09.2024. Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років. Вік заявника 60 років 7 місяців 20 днів. Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 31 рік. Страховий стаж особи становить 17 років 3 місяці 14 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: - за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_5 , яка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме, на першій (титульній) сторінці відсутня дата заповнення трудової книжки та запис про зміну прізвищ зроблено не належним чином (відсутня дата видачі свідоцтва про шлюб). Згідно пункту 2.13 частини другої "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" від 29.07.1993 року №58, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

- навчання згідно диплому НОМЕР_6 від 30.06.1983, оскільки прізвище не відповідає паспортним даним. До ЕПС долучено довідку про шлюб № A-04821 від 30.05.2024 на якій відсутня відмітка про проставлення Документи, які видані на території російської федерації або Республіки Білорусь, виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення. Видані в цих державах документи, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умови проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу 31 рік…».

Не погодившись із цим рішенням, позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд встановив, що 04.09.2024 позивачка звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 26 Закону № 1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком, за приписами якої, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону № 1058-IV, який у період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд встановив, що позивачка, на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком, досягла 60-річного віку.

Спір між сторонами виник унаслідок не зарахування відповідачем позивачці періодів роботи згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_5 у зв`язку із тим, що на першій (титульній) сторінці відсутня дата заповнення трудової книжки та запис про зміну прізвищ зроблено не належним чином (відсутня дата видачі свідоцтва про шлюб).

Із приводу цього суд зауважує наступне.

Трудова книжка серії НОМЕР_1 виписана на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Титульна сторінка містить записи про зміну прізвища « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 , та запис про те, що прізвище « ОСОБА_4 » змінене на « ОСОБА_5 » на підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_8 від 22.02.2001. Зазначені записи скріплені підписами уповноважених осіб і завірені печатками. Титульна сторінка трудової книжки також завірена печаткою відділу кадрів.

Перший запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 про трудову діяльність позивачки навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі диплом № НОМЕР_9 від 30.06.1983.

18.08.1983 прийнята оператором підтримування тиску Нафтогазовидобувне управління Лянторфнафта наказ № 267-к від 18.08.1983.

Так, на час первісного заповнення трудової книжки НОМЕР_1 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, яку суд застосовує в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 № 252 зі змінами, внесеними постановою Держаного комітету СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 № 412 (далі - Інструкція № 162).

Відповідно до п. 1.2 вказаної Інструкції № 162 прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно із п. 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 передбачено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Отже, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Відповідно до наведених норм чинного законодавства, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка (далі - Порядок № 637).

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження (пункт 2.11 Порядку № 637).

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (пункт 2.12 Порядку № 637).

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання

шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 2.13 Порядку № 637).

Із трудової книжки позивачки слідує, що Трудова книжка серії НОМЕР_1 виписана на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На титульному аркуші наявні наступні записи про особу: прізвище - « ОСОБА_3 » закреслено; « ОСОБА_4 » закреслено; « ОСОБА_5 », ім`я « ОСОБА_6 »; по батькові - « ОСОБА_7 ».

Також титульна сторінка трудової книжки серії НОМЕР_1 містить наступні записи : 1) від 18.07.1985 прізвище « ОСОБА_3 » змінене на прізвище « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 ;

2) прізвище « ОСОБА_4 » змінене на прізвище « ОСОБА_5 » на підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_8 від 22.02.2001.

Обидва записи скріплені печатками та завірені підписами посадових осіб.

Титульна сторінка трудової книжки також завірена печаткою відділу кадрів.

Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Погар Стрийського району Львівської області.

Відповідно до паспорта НОМЕР_11 , виданого Стрийським МВ УМВС України у Львівській області 20.03.2009 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Погар Сколівського району Львівської області.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Подання додаткових документів, окрім трудової книжки відповідно до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено виключно для випадків, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Таким чином, суд не погоджується із твердженням відповідача про неможливість зарахування періодів роботи до страхового стражу позивачки відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Суд зауважує, що перша сторінка трудової книжки позивачки скріплена печаткою підприємства, також скріплені печатками і усі зміни прізвища із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » та з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Відмовляючи позивачці у призначенні пенсії, відповідач не досліджував періоди роботи її відповідно до записів трудової книжки та не зазначив обставин щодо відсутності у трудовій книжці необхідних записів або про те, що в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, обмежившись, при цьому, тільки твердженням про відсутність на титульному аркуші вказаного документу дати заповнення та дати видачі свідоцтва про шлюб у записі про зміну прізвища.

На переконання суду відсутність дати на титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_1 не є неправильними чи неточними записами про періоди роботи, а відтак підстава для не врахування трудової книжки позивачки, не може бути підставою для неврахування даних трудової книжки як основного документа, який визначає стаж роботи позивача.

Суд зауважує, що недоліки у заповненні трудової книжки, враховуючи відсутність сумніву та спору щодо належності трудової книжки позивачці, наявність інших обов`язкових реквізитів (зокрема, дати початку заповнення), є формальним та таким, що не спричиняє втрату юридичної сили всього документу.

Отже, підхід відповідача до розгляду заяви позивачки є свідченням надмірного формалізму, який у питанні визначення права особи на призначення пенсії, враховуючи значення вказаного питання для заявника, суд розцінює як прояв недобросовісності, нерозумності та непропорційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що спірне рішення не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності, розумності та пропорційності, з огляду на що є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд зауважує про безпідставність висновків пенсійного органу про неможливість зарахування до страхового стажу періоду навчання позивачки згідно диплому НОМЕР_2 від 30.06.1983, оскільки прізвище не відповідає паспортним даним.

Судом встановлено, що трудова книжка позивачки серії НОМЕР_1 , початково виписана на прізвище ОСОБА_3 містить запис про її навчання в Дрогобицькому нафтовому коледжі та отримання диплому № НОМЕР_9 від 30.06.1983.

Матеріали справи містять диплом НОМЕР_2 , виданий Дрогобицьким нафтовим технікумом про те, що ОСОБА_8 у 1979 році вступила до технікуму і у 1983 році закінчила технікум.

Відтак підстави для неврахування періоду навчання до страхового стажу відсутні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивачки періодів роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Позовна вимога про зарахування до страхового стажу періодів роботи позивачки, на думку суду, є передчасною, оскільки пенсійний орган не надавав оцінку періодам роботи позивачки, зазначеним у трудовій книжці, не досліджував повноту та правильність записів у ній, а суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень, у даному випадку пенсійного органу, оскільки наділений повноваженнями лише перевіряти законність уже прийнятих рішень та поновлювати порушені права.

Із спірного рішення слідує, що відповідач 2, розглядаючи заяву позивачки про призначення пенсії, взагалі не враховував її трудову книжку серії НОМЕР_1 .

Відтак належним способом захисту порушеного права позивачки є повторний розгляд її заяви про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Разом із тим, позивачка просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 та період навчання згідно з дипломом серія НОМЕР_2 від 30.06.1983.

Із приводу цього суд зауважує, що заява позивачки про призначення пенсії за віком від 04.09.2024 за принципом екстериторіальності розглядалась Головним управлінням ПФУ в Рівненській області, рішенням якого позивачці відмовлено у призначенні пенсії.

Тому, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що відмовив позивачці у призначенні пенсії, яким, у цьому випадку, є Головне управління ПФУ в Рівненській області.

До такого висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд враховує під час вирішення цього спору.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки шляхом скасування спірного рішення та зобов`язання Головне управління ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2024 та вирішити питання про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з урахуванням трудової книжки серії НОМЕР_1 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову .

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.09.2024 №22.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Рівненській (, адреса: вул.Борисенка Олександра, 7, м.Рівне, 33608) області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 04.09.2024 та вирішити питання про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з урахуванням трудової книжки серії НОМЕР_1 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській (, адреса: вул.Борисенка Олександра, 7, м.Рівне, 33608) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна