Справа № 162/1033/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 162/1033/24 пров. № А/857/4524/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду, прийняту суддею Савичем А.С. у селищі Любешів, повний текст складено 23 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення серії ВН № 437 від 21.10.2024, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн та закриття провадження у справі.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2024 позовну заяву залишено без розгляду.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачу з 01.10.2024 було достовірно відомо про дату, час та місце розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Позивач достовірно знав, що стосовно нього 21.10.2024 буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення й з високою вірогідністю щодо нього буде ухвалено постанову.

Проте, позивач на розгляд справи не прибув, жодних заяв чи клопотань не подавав.

Позивач протягом десяти днів з дня винесення щодо нього оскаржуваної постанови не був позбавлений можливості ознайомитись з її змістом та у разі незгоди оскаржити у визначений законом строк. Посилання ОСОБА_1 на те, що його не було повідомлено про розгляд справи, не знайшло свого підтвердження.

Доводи позивача, що весь процес розгляду справи відбувався віртуально, жодна справа щодо нього не розглядалась, і це можливо підтвердити шляхом допиту свідків, на думку суду, є абсурдними.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

У своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права, так як строк, наданий судом на усунення недоліків позовної заяви станом на час постановлення оскаржуваної ухвали не закінчився, що позбавило позивача можливості подати додаткові пояснення щодо пропуску строку звернення до суду та докази на їх підтвердження.

Вказує, що повідомлення про час та місце розгляду справи, яке містилося в протоколі про адміністративне правопорушення, не може слугувати належними оповіщенням про це, посадова особа, розглянувши справу, не з`ясувала причини неявки, не відклала розгляд справи.

Звертає увагу на те, що копію постанови отримав поштою 05.11.2024 та оскаржив її до суду в межах десятиденного терміну 15.11.2024.

Просить скасувати ухвалу та прийняти постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду про повернення позовної заяви, в силу приписів ст.312 КАС України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, що 21.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП серії ВН № 437, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Проте законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.2 ст.122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що стаття 286 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовна заява щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, процесуальним законодавством передбачений обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, у разі встановлення судом після відкриття провадження у справі факту пропуску позивачем строку звернення до суду та у випадку відсутності заяви про поновлення такого строку чи визнання неповажними підстави пропуску строку, з метою встановлення всіх фактичних обставин, за яких може бути прийнято рішення про залишення позову без розгляду, суд зобов`язаний залишити позовну заяву без руху для надання позивачу строку на усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Вирішення суддею питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку на оскарження в кожній конкретній справі залежить від вказаних у заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 05 жовтня 2017 по справі № 820/2497/16.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просив поновити строк на звернення до суду, покликаючись на те, що копію оскарженої постанови отримав 05.11.2024 рекомендованим листом. На підтвердження зазначеного, ОСОБА_1 долучив поштовий конверт та роздруківку відстеження вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №090 із сайту Державного підприємства «Укрпошта» з номером відправлення.

На думку апеляційного суду, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Суд першої інстанції, визнаючи неповажними причини пропуску строку звернення до суду та залишаючи адміністративний позов без розгляду з цих підстав, не надав належної оцінки та не дослідив належним чином подані скаржником документи, не вчинив дій, які сприяли б з`ясуванню достовірної інформації щодо дійсної дати отримання оскаржуваної постанови чи навпаки, спростувати доводи позивача щодо отримання такої постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовних вимог.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для такої.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №162/1033/24 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 18.03.2025.