Справа № 320/6315/22
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 320/6315/22

адміністративне провадження № К/990/7802/25

Верховний Суд у складі судді - доповідача Касаційного адміністративного суду - Чиркін С.М., перевіривши касаційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - перший відповідач, ДІАМ), Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради (далі - другий відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), на стороні позивача - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності, для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні самочинного будівництва, реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 ;

зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДІАМ) здійснити контроль (в порядку нагляду) за подання позову (належне представництво в суді) Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: будинок АДРЕСА_4 на земельній ділянці з кадастровим номером :04:112:0117; :04:112:0116, :04:112:0291 та компенсацію витрат, пов`язаних із таким знесенням;

зобов`язати Білоцерківську міську раду в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: будинок АДРЕСА_4 на земельній ділянці з кадастровим номером :04:112:0117; :04:112:0116, :04:112:0291 та компенсацію витрат, пов`язаних із таким знесенням;

зобов`язати Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області взяти до керівництва рішення від 09.08.2018 № 7, видане головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Могиленком Павлом Андрійовичем та внести відповідним органам пропозиції щодо прийняття згідно із законодавством рішення стосовно самовільно збудованих будинків та споруд.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2025, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 .

Зобов`язано Державну інспекцію архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківську міську раду в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради у межах наданих повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного реагування (контролю) за скаргами ОСОБА_1 в частині наявності порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 , із урахуванням мотивувальної частини рішення суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

25.02.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДІАМ, в якій скаржник з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22 в частині визнання бездіяльності ДІАМ протиправною та зобов`язання ДІАМ, у межах наданих повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного реагування (контролю) за скаргами ОСОБА_1 в частині наявності порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку;

ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 в частині вимог до Державної інспекції архітектури та містобудування України у справі № 320/6315/22.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

За змістом частини першої статті 330, статті 331 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга подається у письмовій формі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник..

Частиною першою статті 59 КАС України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються :

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Судом встановлено, що касаційну скаргу від імені Державної інспекції архітектури та містобудування України підписано Атаманюком Богданом Романовичем.

До матеріалів касаційної скарги додано довіреність сформовано в системі Електронний суд такого змісту:

Я, Новицький Олександр Валерійович (РНОКПП - НОМЕР_1 ), на підставі на підставі Витягу з ЄДР від 10.03.23, уповноважую, в порядку передоручення, Атаманюка Богдана Романовича (РНОКПП - НОМЕР_2 ) представляти інтереси Державної інспекції архітектури та містобудування України в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування».

Проте, під час перевірки кваліфікованого електронного підпису вказаної довіреності, Судом встановлено, що вказану довіреність підписано самим представником, а саме Атаманюком Богданом Романовичем, що суперечить вимогам законодавства, з огляду на таке.

Так, відповідно до частин першої-другої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства. (пункт 30 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення ЄСІТС).

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного (пункт 31 Положення ЄСІТС).

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення) (пункт 32 Положення ЄСІТС).

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд».

Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви та апеляційної/касаційної скарги, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

При цьому, у випадку звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти відповідність вчиненої представником дії наданому представнику обсягу повноважень, визначеному в електронному дорученні.

Враховуючи, що вказану довіреність підписано самим представником, а саме Атаманюком Богданом Романовичем, Суд дійшов висновку, що наданий представником скаржника документ не може вважатися юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень на представництво інтересів Державної інспекції архітектури та містобудування України в суді та з нього не можливо встановити дійсну волю довірителя.

Щодо наданої представником копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДРПОУ), Суд зазначає таке.

Відомості, які зазначені у виписці з ЄДРПОУ щодо повноважень представника Горбенко Євген Сергійович вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи, не є належним підтвердженням повноважень представника діяти відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсягу цих повноважень.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 зазначила, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалила постанову від 11.09.2024 у справі № 440/14831/23, у якій підтримала висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20, в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, відповідно до яких для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Отже, повноваження посадових осіб діяти від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва підтверджуються законом, статутом, положенням, трудовим договором та за потреби посадовою інструкцію.

При цьому, інститут самопредставництва не передбачає обмежень у діях особи, яка представляє інтереси юридичної особи або суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва.

За інформацією, зазначеною у виписці з ЄДРПОУ, повноваження Атаманюка Богдана Романовича визначені саме як повноваження представника та передбачають обмеження, зокрема, в частині права повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, залишати позов без розгляду, визнавати позов, підписувати заяву про примирення, укладати мирову угоду, що свідчить про право підписанта касаційної скарги діяти в межах повноважень, передбачених інститутом представництва, а не інституту самопредставництва.

Отже, доказів на підтвердження повноважень Атаманюка Богдана Романовича діяти від імені Державної інспекції архітектури та містобудування України в порядку самопредставництва (зокрема, статуту, положення або трудового договору), до касаційної скарги не додано.

Враховуючи, що документи, які підтверджують, що Атаманюк Богдан Романович уповноважений підписувати касаційну скаргу чи є особою, яка діє відповідно до Закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), на підставі яких він здійснює самопредставництво у цій справі відсутні, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Крім того, Судом установлено, що як посадова особа Державної інспекції архітектури та містобудування України, що має право діяти від імені останньої, Атаманюк Богдан Романович своє посадове становище також не зазначив.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») з використанням правничої допомоги інших осіб, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до Верховного Суду.

Враховуючи викладене, Суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, повернути особі, яка її подала.

Копії ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін