Справа № 754/783/25
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/94/25
Справа №754/783/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у особі свого представника - адвоката Банецького Б.І. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Вимоги обгрунтовані тим, що 17.12.2024 року співробітниками поліції було складено протокол АА № 130106 про адміністративне затримання особи на підставі порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 правил військового обліку з метою доставлення останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі доставлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 17.12.2024 року полковником ОСОБА_2 складено постанову без номера по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. На підставі зазначеної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності та накладено штраф за не уточнення своїх даних відповідно до Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» з періоду з 18.05.2024 по 16.07.2024 рік, чим вчинив порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Однак представник зазначає, що жодних порушень щодо військового обліку у ОСОБА_1 не виникло, у зв`язку з тим що останній перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Врадіївка), а також зазначено що дата уточнення даних відбулась саме 27.10.2015 року. Таким чином, електронний реєстр отримав інформацію про оновлення даних, наявність на обліку військовозобов`язаного без порушень та розшуку. Крім того, ОСОБА_1 був поданий на бронювання для оформлення відстрочки згідно п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». У заяві до комісара ОСОБА_3 від 17.12.2024 року було повідомлено про те що не має при собі всіх належних документів для проходження військово-лікарської комісії. А відтак, від проходження ВЛК позивач не відмовлявся, проте, відповідачем не було забезпечено належної можливості надати всі медичні документи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебував у відряджені в місто Київ з метою виконання своїх посадових обов`язків. Тобто, жодних порушень правил військового обліку не було вчинено, також відповідно до примітки зазначеної в статті 210-1 зазначається у разі можливості отримати інформацію з реєстрів то особа до відповідальності не притягається. Позивачу не було повідомлено про можливість надати свої змістовні пояснення, не забезпечено право на надання правової допомоги, не зазначено що останній повідомлений про те що може скористатись правовою допомого відповідно до чинного законодавства, не зазначено коду РНОКПП ОСОБА_1 .. Таким чином вбачається не повнота даних позивача. Оскільки позивач не погоджується із вище зазначеною постановою, вважає її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а відтак на підставі викладеного позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2025 року було відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач повідомлений судом про розгляд даного провадження належним чином, представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач відповідачем до адміністративної відповідальності 17.12.2024 не притягувався, адміністративні матеріали відносно позивача відповідачем не складалися, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилася.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.12.2024 року начальником начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складена постанова по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн..

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 у встановлений законом строк, а саме з 18.05.2024 по 16.07.2024 та у визначений законом спосіб не уточнив свої облікові дані, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У силу вимог передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що долучена до матеріалів справи копія оскаржуваної постанови від 17.12.2024 року не містить обов`язкових реквізитів, передбаченого ст. 283 КУпАП, а саме відповідного номеру, підпису посадової особи, яка розглянула справу ОСОБА_1 , а також відповідно печатки установи.

Згідно із ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статті 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Згідно зі частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що оскаржувана постанова не має відповідного номеру, уповноваженою особою не підписана та не має відповідної печатки, представником відповідача у поданому відзиві зазначено, що 17.12.2024 року відповідачем не було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, а тому відсутній предмет спору, а відтак доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є недоведеними.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 72-77, 152, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.03.2025.

Суддя: Т.А.Зотько