Справа № 300/1824/24
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2025 року

м. Київ

справа №300/1824/24

адміністративне провадження №К/990/5792/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року в справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29.05.2024), до Головного сервісного центру МВС (далі - відповідач1), Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області (далі - відповідач 2), Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (далі - відповідач 3) про:

- визнання протиправним та скасування наказу ГСЦ МВС від 05 березня 2024 року № 2/6/5-кп "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлення на посаді начальника територіального сервісного центру № 2141 (на правах відділу, м. Ужгород) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області;

- зобов`язання Головного сервісного центру МВС призначити (перевести) на посаду начальника територіального сервісного центру № 2141 (на правах відділу, м. Ужгород) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувати наказ Головного сервісного центру МВС від 05.03.2024 №2/6/5-кп "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 з 07 березня 2024 року на посаді начальника територіального сервісного центру №2141 (на правах відділу, м. Ужгород) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області.

Зобов`язано Головний сервісний центр МВС призначити ОСОБА_1 на посаду начальника територіального сервісного центру № 2141 (на правах відділу, м. Ужгород) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях.

Стягнуно з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 207213 (двісті сім тисяч двісті тринадцять) гривень 50 копійок, з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року апеляційну скаргу Головного сервісного центру МВС задоволено частково. Рішення Івано-Франківський окружний адміністративний суду від 20 вересня 2024 року в адміністративній справі № 300/1824/24 в частині зобов`язання Головного сервісного центру МВС призначити (перевести) на посаду начальника територіального сервісного центру № 2141 (на правах відділу, м. Ужгород) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях скасувати і прийняти в цій частині рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В абзаці п`ятому резолютивної частини рішення Івано-Франківський окружний адміністративний суду від 20 вересня 2024 року в адміністративній справі № 300/1824/24 замінити слова і цифри " 207 213 (двісті сім тисяч двісті тринадцять) гривень 50 копійок" на слова і цифри " 166 848 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 58 копійок". У решті рішення Івано-Франківський окружний адміністративний суду від 20 вересня 2024 року в адміністративній справі № 300/1824/24 залишено без змін.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами загального позовного провадження.

13 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просив скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року в частині скасування рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року в частині зобов`язання Головного сервісного центру МВС призначити (перевести) на посаду начальника територіального сервісного центру № 2141 (на правах відділу, м. Ужгород) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог скасувати і залишити в силі у вказаній частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного, в іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року в справі № 300/1824/24 залишено без руху.

Установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.

Також, роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

28 лютого 2025 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 лютого 2025 року про залишення касаційної скарги без руху надано уточнену касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, перевіркою змісту уточної касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, оскільки судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28 лютого 2019 року у справі № 817/860/16, від 28 лютого 2018 року у справі № 817/280/16, від 31 травня 2023 року у справі № 640/4922/20, від 24 лютого 2021 року у справі № 160/9760/19 щодо застосування статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України в частині поновлення позивача на попередній посаді у РСЦ, який перебуває у стані припинення; у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 640/4922/20 від 11 червня 2020 року у справі № 826/5602/16 щодо застосування частини першої статті 235 КЗпП України.

Обґрунтування скаржниці щодо наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328- 330, 334, 335, 338 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року в справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати з Івано-Франківського окружного адміністративного суду справу № 300/1824/24.

Встановити десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк

Л.О. Єресько ,

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду