Справа № 160/31766/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
29.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
-визнати протиправною діяльність РТЦК та СП Центрально-Міського району м. Кривий Ріг щодо зміни номеру ВОС 141000 на новий ВОС 022200;
-зобов`язати скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зміни номеру НОМЕР_3 шляхом залишення номеру ВОС 141000, який і вказати у новому військово-обліковому документі ОСОБА_1 , в усіх Єдиних державних реєстрах призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в електронних базах даних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 2012 році позивач закінчив Харківський національний університет радіоелектроніки і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Системи технічного захисту інформації, автоматизація її обробки». Під час навчання в Харківському національному університеті радіоелектроніки у період з 01.09.2009 по 02.08.2011 позивач пройшов повний курс військової підготовки офіцерів запасу на факультеті підготовки офіцерів запасу за контрактом Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба за військовою спеціальністю «Застосування з`єднань, військових частин і підрозділів, озброєний наземними засобами РЕБ» (ВОС 141000), здав встановлені екзамени, 02.08.2011 склав Військову присягу на вірність народу України та згідно з наказом Міністра оборони України від 24.09.2011 № 1046 позивачу присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант запасу». З 2013 року був прийнятий на службу в ОВС України на посаду оперуповноваженого технічного відділу Управління оперативнотехнічних заходів (далі УОТЗ) ГУ МВС України в Донецькій області. 08.09.2020 був переведений на посаду старшого оперуповноваженого технічного відділу УОТЗ ГУНП в Донецькій області. 09.09.2024 був переведений на посаду старшого оперуповноваженого в ОВС технічного відділу УОТЗ ГУНП в Донецькій області, де і працює по теперішній час. За весь цей час працював без звільнення зі служби в ГУНП в Донецькій області. На виконання статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та постанови КМУ від 30 грудня 2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», 15.07.2024 позивачем було подано пакет документів в ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для постановки на облік та заміни тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 на військово-обліковий документ. 10.09.2024 позивачем було відвідано ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою отримання свого нового військово-облікового документа. Однак, при огляді документів, позивачу стало відомо, що номер ВОС 141000, який був зазначений у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 , змінено на новий номер НОМЕР_5 . З даним прийнятим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач не згодний, вважає, його протиправним, необґрунтованим, безпідставним, та таким, що істотно порушує мої законні інтереси та права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також зобов`язано відповідача надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 відповідачем отримано 06.12.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 126 КАС України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно тимчасового посвідчення №7/435 від 30.03.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 має військове звання молодший лейтенант МОУ №1046 від 24.09.2011 та військово-облікову спеціальність 141000, є придатним до військової служби.
13.09.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою, в якій просив роз`яснити згідно якого нормативно-правового акту номер ВОС позивача 141000 було змінено на новий.
Розділ IV. Особливості ведення військового обліку військовозобов`язаних офіцерського складу запасу у Р(М)ВК:
Додаток 36. Особливості визначення та зміни офіцерам запасу ВОС: пункт 1. Особам, які підлягають взяттю на військовий облік офіцерів запасу, визначаються ВОС.
Визначення ВОС здійснюється:
в) військовими комісарами районних військових комісаріатів: особам, які мають військові звання офіцерського складу, звільненим з військової служби інших військових формувань або зі служби начальницького складу інших органів виконавчої влади, взятим на військовий облік у зв`язку з виключенням з військового обліку Служби безпеки України, з урахуванням їх військової та спеціальної підготовки, досвіду служби та роботи за спеціальностями, спорідненими з військово-обліковими спеціальностями.
Пункт 2. Зміна встановлених ВОС здійснюється військовими комісарами Р(М)ВК: особам офіцерського складу запасу, які під час перебування у запасі здобули іншу вищу освіту за спеціальністю, спорідненою з відповідною ВОС, мають досвід роботи за цією спеціальністю не менше одного року з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності.
Враховуючи вищевикладене, під час постановки на військовий облік офіцерів запасу, позивачу було змінено військово-облікову спеціальність з урахуванням досвіду служби на посадах рядового та начальницького складу в органах Національної поліції України, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності.
Крім того, листом №160/1/3802 від 04.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомив позивача, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 при прийнятті рішення про зміну ВОС 141000 на ВОС 022200 діяв в рамках Статутів Збройних Сил України, виходячи зі всебічної обстановки, яка склалася на території України в наслідок збройної агресії РФ.
З даним прийнятим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач не згодний, вважає, його протиправним, необґрунтованим, безпідставним, та таким, що істотно порушує мої законні інтереси та права.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно із статтею 106 частиною 1 пунктом 20 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до статті 106 частини 1 пункту 20 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Як момент виникнення спірних у цій справі відносин, так і станом на час розгляду судом цієї адміністративної справи, воєнний стан в Україні триває.
Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року №389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" вирішено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі по тексту Указ № 69/2022).
Відповідно до пункту 4 Указу № 69/2022, призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон України № 2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із частиною 2 статті 1 Закону України № 2232-XII Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 3 статтею 1 Закону України № 2232-XII передбачено, що Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 5 статті 1 Закону України № 2232-XII передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України № 2232-XIII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно із частиною 10 статті 1 Закону України № 2232-XIII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Частиною 2 статті 2 Закону України № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Відповідно до частини 13 статті 2 Закону України № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Як передбачено частиною 1 статті 37 Закону України № 2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: 1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку; 2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; 3) на військовий облік резервістів: які зараховані до військового оперативного резерву; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання. Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (далі тексту - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів..
З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку) (пункт 5 Порядку №1487).
Так, згідно з вимогами Закону України №2232-XII на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (статті 20, 22 цього Закону), однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку.
З обставин цієї справи, встановлених судом на підставі наявних у справі матеріалів, вбачається, що 15 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 відносно позивача, вчинялися дії щодо оновлення даних позивача під час мобілізації.
При цьому суд наголошує, що в умовах введеного в Україні воєнного стану та, як наслідок, оголошеної загальної мобілізації, заходи, пов`язані із такою мобілізацією повинні здійснюватися в межах чинного законодавства.
Як указано вище, відповідно до частини 9 статті 1 Закону України № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Судом встановлено, що згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 30.03.2021 ОСОБА_1 є офіцером запасу з військовою спеціальністю 141000, якому присвоєно звання молодшого лейтенанту.
Відповідно до пункту 51 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних силах України затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 військове звання лейтенанта запасу присвоюється, зокрема, військовозобов`язаним, які пройшли військову службу і мають вищу освіту не нижче ступеня бакалавра за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності; військовозобов`язаним, які не проходили військову службу, і жінкам, якщо вони мають вищу освіту ступеня магістра або прирівняний до нього освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста (повна вища освіта) за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності, за переліком військово-облікових спеціальностей, який визначається Міністерством оборони України; громадянам, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу.
Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року № 610 (далі по тексту Порядок № 610) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (далі - тимчасове посвідчення) є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: взяті на військовий облік військовозобов`язаних та яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу (до надходження їх особових справ); втратили військові квитки (до їх отримання); не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності; визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду); прибули з місць позбавлення волі. Також тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним-жінкам. Тимчасове посвідчення військовозобов`язаним, зазначеним в абзацах четвертому - сьомому, які перебувають на військовому обліку в Службі безпеки України, не видається.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 610, заміні підлягають тимчасові посвідчення: втрачені чи зіпсовані військовозобов`язаними; у яких не залишилось місця для внесення інформації. Виправлення у тимчасовому посвідченні не допускаються.
Відповідно до пункту 1 Переліку військово-облікових з спеціальностей офіцерського складу затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 444 від 01 серпня 2023 року (далі по тексту Перелік № 444) військово-облікова спеціальність - це категорія військового обліку, яка визначає військовослужбовцям та військовозобов`язаним військову спеціальність та належність до виду (роду) військ (сил) (далі - ВОС).
Пунктом 3 Переліку № 444, встановлено, що перелік ВОС включає військові спеціальності, опанування якими дозволяє громадянам України виконувати військовий обов`язок.
Перелік ВОС осіб офіцерського складу застосовується для: визначення ВОС за посадами осіб офіцерського складу під час розроблення штатів; обчислення штатної чисельності (потреби) осіб офіцерського складу за ВОС відповідно до організаційно-штатної структури ЗС України в мирний час та в особливий період; визначення чисельності осіб офіцерського складу, отримання статистичної інформації про осіб офіцерського складу, які проходять військову службу, службу у військовому резерві або виконують військовий обов`язок у запасі; планування та здійснення підготовки (перепідготовки) та накопичення ресурсів осіб офіцерського складу, організації освітнього процесу з метою вдосконалення знань, навичок та отримання практичного досвіду у військових частинах, ВВНЗ та ВНП ЗВО, військових частинах підготовки резервів осіб офіцерського складу; зазначення в облікових документах даних про отриману особами офіцерського складу підготовку, перепідготовку та вдосконалення їх знань, а також набутий досвід роботи з військової спеціальності під час проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу або в галузях національної економіки за спеціальностями, спорідненими з військовими; здійснення персонального обліку осіб офіцерського складу; визначення відповідності ВОС, за якою особи офіцерського складу запасу перебувають на військовому обліку, посадам, на які здійснюється їх прийняття на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу; визначення відповідності ВОС осіб офіцерського складу під час їх призначення на посади і переміщення по службі.
Так, 30 березня 2021 року, позивачу було присвоєно військово-облікову спеціальність за цифровим позначенням 141000, що у відповідності до Переліку № 444, значиться як бойове застосування з`єднань, військових частин і підрозділів, озброєних наземними засобами радіоелектронної боротьби.
У відповідності до Переліку № 444, військово-облікова спеціальність за цифровим позначенням 022200, значиться як - бойове застосування з`єднань, військових частин і підрозділів Національної гвардії України з охорони громадського порядку.
Таким чином, судом встановлено, що станом на час видачі відповідачем 15 липня 2024 року військово-облікового документу та присвоєння військово-облікової спеціальності 022200 - бойове застосування з`єднань, військових частин і підрозділів Національної гвардії України з охорони громадського порядку, у позивача було наявне чинне тимчасове посвідчення військовозобов`язаного №7/435 від 30.03.2021 зі встановленою військово-обліковою спеціальністю 141000 - бойове застосування з`єднань, військових частин і підрозділів, озброєних наземними засобами радіоелектронної боротьби.
Згідно із статтею 2 частинами 1 та 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіряючи оскаржені дії (рішення) суб`єктів владних повноважень, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, на відповідність їх критеріям, наведеним у статті 2 частині 2 КАС України, суд приходить до висновку, що при їх вчиненні (прийнятті) відповідачі: діяли не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано; не добросовісно; не розсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія (рішення).
Згідно із статтею 9 частиною 1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 9 частини 2 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки, відповідачем у ході судового розгляду справи не спростовані доводи позову про протиправність оскаржених дій відповідача й не доведено суду правомірність зміни військово-облікової спеціальності, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим, позов підлягає задоволенню.
Проте, суд відзначає, що матеріали справи не містять рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 як окремого документа щодо зміни номера ВОС 141000 на новий ВОС 022200 щодо ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, з метою захисту прав позивача, суд дійшов до висновку про необхідність визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зміни номеру ВОС 141000 на новий ВОС 022200 щодо ОСОБА_1 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_9 зазначити номер ВОС 141000 щодо ОСОБА_1 у військово - обліковому документі ОСОБА_1 та в Єдиних державних реєстрах призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в електронних базах даних.
За таких обставин, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зміни номеру ВОС 141000 на новий ВОС 022200 щодо ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_9 зазначити номер ВОС 141000 щодо ОСОБА_1 у військово -обліковому документі ОСОБА_1 та в Єдиних державних реєстрах призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в електронних базах даних.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 05.02.2025.

Суддя О.В. Царікова