Справа № 725/535/25
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/535/25
Номер провадження 2-а/725/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового Попової Р.Р,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та згідно нової редакції позовних вимог просив скасувати постанову серії СЕО151893, винесену 05.12.2024 року о 10 год. 34 хв. інспектором з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Яворським О.Е. про накладення адміністративного стягнення за порушення у сфері зупинки, зафіксоване в режимі фотозйомки, якою притягнуто його за ст.ст. 279-1, 279-4, 14-2 КУпАП до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 340 грн. за наступне дослівно: «відповідальна особа здійснила зупинку в зоні дорожньої розмітки 1.4 «місце де заборонені зупинка і стоянка», порушив вимоги п. 34.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП». Також, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказував на те, що 05.12.2024 року він здійснив зупинку свого автомобіля марки Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 в м.Чернівці по вул. Миколайчука, 5 з метою відвідування лікарні. Зупинка була здійснена за межами проїжджої частини на земельній ділянці шириною 2,8 м та довжиною 80 м, що не утворює порушення вимог п. 34.1, 1.4 ПДР України. Вважає, що наявність дорожньої розмітки 1.4 «жовта лінія» стосується заборони стоянки в межах проїжджої частини, натомість він припаркував автомобіль за межами проїжджої частини. Звертав увагу на те, що аналогічним способом було здійснено стоянку іншим транспортним засобом, натомість водія іншого автомобіля до відповідальності притягнуто не було.

Наведені вище обставини в їх сукупності вважає такими, що свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позивач не погоджується з повідомленням СЕ №0151893 від 05.12.2024 року, яке залишив йому інспектор з паркування Управління порядку та контролю за благоустрою міської ради, проте до суду може бути оскаржено лише постанову інспектора з паркування, але аж ні як не повідомлення про притягнення до відповідальності, оскільки таке повідомлення і не є рішенням органу (посадової особи) про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже не несе за собою жодних юридичних наслідків. Таке повідомлення не є актом на підставі якого позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, а також, оскаржуване повідомлення взагалі не містить даних про особу позивача.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у викладеній ним редакції позовних вимог відповідно до адміністративного позову з усуненими недоліками від 30.01.2025 року, при цьому останній був ознайомлений зі змістом відзиву відповідача, а також йому було роз`яснено його процесуальні права і обов`язки, в тому числі щодо зміни чи уточнення позовних вимог. Пояснив, що вважає, оскаржуване повідомлення таким, яке створює для нього юридичні наслідки і вигляді покладення обов`язку сплатити штраф, при цьому із зафіксованим у повідомленні правопорушенням він не погоджується та вважає притягнення його до відповідальності на підставі такого повідомлення протиправним та необґрунтованим, оскільки ПДР України за обставин, вказаних в оскаржуваному повідомленні він не порушував. Вказував на те, що два дні тому поштою він отримав постанову від 07.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення, яку просив долучити до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у тексті відзиву заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною четвертою ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 05.12.2024 року інспектором з пакування Управління контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради було залишено повідомлення №СЕ0151893 відповідно до якого зафіксовано момент вчинення правопорушення 05.12.2024 року о 10 год. 34 хв., а саме в м.Чернівці по вул. Миколайчука, 5 відповідальна особа здійснила зупинку автомобіля марки Toyota д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожньої розмітки 1.4 (місце, де заборонені зупинка і стоянка), чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а/с 3).

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Отже, за неможливості встановити відповідальну особу за вчинення вказаного правопорушення на місці його фіксації, інспектором з паркування залишено вказане вище про притягнення до адміністративної відповідальності, яке позивач помилково ототожнив із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Вказане вище повідомлення, яке долучене позивачем до матеріалів справи та яке останній ототожнює із постановою про накладення адміністративного стягнення, відповідає наведеним вище вимогам.

Відповідно до ст.277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою статті 122 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Отже, при виявленні порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) уповноважена особа складає повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) та в подальшому, після встановлення відповідальної особи, приймає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, позивач у грудні 2024 року звертався до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом в якому оскаржував наведене вище повідомлення, натомість ухвалою від 07.01.2025 року вказану позовну заяву було йому повернуто на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Повторно звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив поновити йому строк для оскарження відповідного повідомлення, яке він вважає постановою, та просив скасувати саме постанову серії СЕО151893, винесену 05.12.2024 року о 10 год. 34 хв. інспектором з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Яворським О.Е. про накладення адміністративного стягнення за порушення у сфері зупинки, зафіксоване в режимі фотозйомки.

За змістом ч.2, ч. 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Так, позивач в судовому засіданні долучив до матеріалів справи постанову серії СЕ0151893 від 07.01.2025 року, натомість не заявляв вимог щодо її скасування, а обмежувався поясненнями по суті пред`явлених позовних вимог.

Оскільки ст. 9 КАС України передбачено можливість адміністративного суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, слід зазначити наступне.

Так, здійснення такого повноваження є імперативним обов`язком суду, виконуючи який, адміністративний суд: має обґрунтувати наявність підстав для цього, у тому числі недостатність обраного позивачем способу захисту та можливість більш ефективного захисту за допомогою іншого способу, який при цьому не може призводити до погіршення становища позивача; є зв`язаним правами, свободами та законними інтересами, за судовим захистом яких звернувся позивач та які є предметом спору; не має допускати покладення в основу судового рішення обставин, щодо яких відповідач не мав можливості висловити заперечення.

Натомість, як вбачається зі змісту відзиву, враховуючи межі пред`явлених позовних вимог, відповідач обмежився викладом обставин щодо правової природи оскаржуваного повідомлення, натомість заперечення (за наявності) щодо суті правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП по факту порушення вимог п. 34.1 ПДР України, з яким позивач не погоджується та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права у тексті відзиву відповідач не наводив.

Наведене свідчить проте, що вихід суду за межі позовних вимог, зокрема щодо розгляду справи по факту винесеної постанови серії СЕ0151893 від 07.01.2025 року, яка долучена до матеріалів справи в судовому засіданні 19.03.2025 року, призведе до оцінки обставин, щодо яких відповідач не мав можливості висловити заперечення, а тому суд позбавлений можливості в даному випадку вийти за межі позовних вимог, оскільки за даних обставин це призведе до порушення принципу змагальності та диспозитивної. Крім того, позивач, не скористався своїм правом передбаченим ч. 1 ст. 47 КАС України, хоча повідомлявся судом про обсяг своїх процесуальних прав та обов`язків.

Наведені обставини не позбавляють позивача права звернутись до суду з приводу оскарження постанови серії СЕ0151893 від 07.01.2025 року.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7-10, 210-1, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Інспекції з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлений 19.03.2025 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна