Справа № 160/34427/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
27 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
Наслідком прийняття відповідачем спірного рішення та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих Позивачем податкових накладних/розрахунків коригування.
У Рішенні про відповідність зазначено про двох суб`єктів господарювання - постачальників нашого товариства, що мають податкові номери платників податку: 44756228 - ТОВ «ВЕТУЛОН» та 43723867 - ТОВ «КАНТЕ ГРУП».
Тобто, висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується лише на тому , що йог контрагенти-постачальники включені до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
На думку позивача, відповідач не зазначив підстави (причину) прийняття оскаржуваного, невмотивованого рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин , за яких було прийнято негативне для товариства рішення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою від 30 грудня 2024 року суд відкрив провадження в адміністративній справі у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Податкова інформація, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку відповідно до довідника кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку затвердженого Наказом Державної податкової служби України від 11 січня 2023 №17.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» про зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області виключити ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області виключити ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку є передчасним.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд зробив такі висновки.
ТОВ "ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ", обліковується як платник податкiв за основним мiсцем облiку (стан: 0) в ГУ ДПС у Дніпропетровській обл. (Дніпровська ДПІ), вид діяльності: 46.77-оптова торгiвля вiдходами та брухтом.
У графі «підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку, що визначені у додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165)» зазначено: «п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку».
Код податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку зазначений наступний:
«11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;
13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку».
Податкова інформація, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку відповідно до довідника кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку затвердженого Наказом Державної податкової служби України від 11 січня 2023 №17, а саме:
Підставою прийняття рішення про відповідність ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» критеріям ризиковості платника податку слугувала податкова інформація структурного підрозділу відповідача стосовно взаємовідносин з суб`єктами господарювання, які свідчать про здійснення ризикових операцій.
Представник позивача наголошує, що комісією відповідача прийняв рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання позивачем податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування, а у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю. Зі змісту оскаржуваного рішення, спірне питання було розглянуто ГУ ДПС у Дніпропетровській області за наявності вже зареєстрованих податкових накладних, за попередні періоди господарської діяльності, а не безпосередньо під час реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Відповідно до пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно із пп. 62.1.2 п. 62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно із пунктами 74.1, 74.3 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Постановою Кабінету Міністрів України №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11.12.2019 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.
Ризик порушення норм податкового законодавства ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Згідно із пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Додатками №1 та №3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово - господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
- інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Додатком 4 до Порядку №1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
З матеріалів справи видно, що оскаржуване рішення прийняті з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме: пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Додатком № 1 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає такий критерій, як наявність у контролюючих органів податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.
Згідно із додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.
Суд звертає увагу на те, що критерії ризиковості платника податків на додану вартість викладено у Додатку 1 до Порядку №1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема:
« 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.»
Так, встановлення наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій.
Як встановлено судом, оскаржуване рішення прийнято на підставі того, що позивач відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на відповідача завдань і функцій. Водночас, будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийнято рішення про включення позивача до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості не надано, як і не надано доказів того, що контролюючий орган вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику.
Також, пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Під час розгляду справи суд встановив, що 01 вересня 2023 року між ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» (покупець) та ТОВ «ВЕТУЛОН» (постачальник) був укладений договір поставки №15/9-23 від 01,09.2023 року, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти й оплатити брухт та відходи чорних та кольорових металів, згідно вимог і класифікації ДСТУ 4121-2002 «Метали чорні вторинні» та ДСТУ 3211-2009 «Брухт і відходи кольорових металів і сплавів».
Відповідно до п.2.1. договір поставки №15/9-23 від 01,09.2023р. найменування, вид, одиниця виміру, кількість та ціна за одиницю товару встановлюються за домовленістю сторін та вказуються у видатковій накладній, станом на момент поставки товару.
Сума договору та загальна кількість товару визначається за кількістю поставленого товару на підставі даних у прймально-здавальних актах та видаткових накладних (п. 2.3. договору поставки №15/9-23 від 01.09.2023р.).
Фактично поставка товару відбулась у травні-вересні місяцях 2024р. у формі продажу зливків чорних металів для переплавлення (шихтові зливки) на загальну суму 36 047 542,69 грн, що підтверджується видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.
Джерело походження та характеристика вибухової, хімічної і радіаційної безпечності металобрухту, отриманого ТОВ «ДП ВТОРМЕТ» від ТОВ «ВЕТУЛОН», підтверджених складеними належним чином актами про джерело походження металів чорних (вторинних). Також, в якості наглядного прикладу, до цього позову додаються копії актів про джерело походження металів чорних (вторинних), що складені до видаткової накладної №РН- 0000582 від 01.05.2024 року.
Оплата за поставлений металобрухт здійснена ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» у безготівковій формі на банківські реквізити ТОВ «ВЕТУЛОН» на загальну суму 36 054 965,00 грн підтверджується первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи.
За поставлений на адресу нашого товариства металобрухт, ТОВ «ВЕТУЛОН» зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, що підтверджується роздруківкою Реєстру виданих та отриманих податкових накладних ТОВ «ДЦОМ» за травень - вересень місяці 2024 року.
Також, під час розгляду справи по суті , суд встановив, що «01» жовтня 2022р. між ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» (покупець) та ТОВ «КАНТЕ ГРУП» (постачальник) був укладений договір поставки №3/10-22 від 01.10.2022р., за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити брухт і відходи чорних металів - метали чорні вторинні за видами та підвидами, передбачені ДСТУ 4121 -2002 (надалі - Товар).
Відповідно до п. 1.4. договору поставки №3/10-22 від 01.10.2022 року товар постачається партіями. Партією вважається кількість металобрухту одного виду, що відвантажується однією одиницею транспортного засобу та супроводжується одним документом про якість.
Кожна партія товару передається на підставі акту прийняття металів чорних (вторинних). Також, можлива передача товару від постачальника до покупця на підставі накладної (п.3.1. договору поставки №3/10-22).
Фактично поставка товару відбулась у вересні місяці 2024 року у формі продажу зливків ч/м для переплавлення (шихтові зливки) на суму 498 835,13 грн на підставі видаткової накладної №19/9-24 від 19.09.2024р.
Відповідно до приписів статті 4 Закону України «Про металобрухт» між ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» та ТОВ «КАНТЕ ГРУП» також були укладений акт приймання металів чорних (вторинних), що складений до видаткової накладної№19/9-24 від 19.09.2024р.).
Джерело походження та характеристика вибухової, хімічної і радіаційної безпечності металобрухту, отриманого ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» від ТОВ «КАНТЕ ГРУП», підтверджений складеним належним чином актом про джерело походження металів чорних (вторинних) №19/9-24 від 19.09.2024р.).
Слід зазначити, що акт приймання металів чорних (вторинних), який складений на поставлений ТОВ «КАНТЕ ГРУП» метабрух, містять всі обов`язкові реквізити, визначені статтею 4 Закону України «Про металобрухт», а саме: дані щодо постачальника та отримувача металобрухту, найменування брухту за ДСТУ 4121-2002 та ДСТУ 3211-2009, маса нетто, відсоток засміченості нешкідливими домішками, розрахункову вагу, ціну та загальну вартість металобрухту, результати радіаційного контролю, джерело походження металів чорних (вторинних), які в своїй сукупності дають можливість встановити зміст та обсяг господарських операцій. Доказів протилежного відповідач суду не надав.
Факт руху активів (у формі відображення надходження металобрухту від ТОВ «КАНТЕ ГРУП» на адресу позивача) підтверджується відомостями бухгалтерського обліку ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ», що підтверджується роздруківкою журналу-ордеру по рахунку 631 «Виробничі запаси».
Оплата за поставлений металобрухт здійснена ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» у безготівковій формі на банківські реквізити ТОВ «КАНТЕ ГРУП» на суму 1 000 000,00 грн на підставі платіжної інструкції № 478 від 02.10.2024р.
За поставлений на адресу нашого товариства металобрухт, ТОВ «КАНТЕ ГРУП» зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідну податкову накладну №1 від 30.09.2024 року на суму 498 835,13 грн.
Стосовно коду податкової інформації, яка зазначена в оскаржуваному рішенні в якості підстави для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку у формі «11- накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності», то слід зазначити, що ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» не має необхідності мати в наявності місця для зберігання отриманого від контрагентів металобрухту у вигляді власних/орендованих складських приміщень, так як ТОВ «ДП «ВТОРМЕТ» надає нашому товариству послуги з перевалки та сортування такого металобрухту на підставі Договору №1/10-22 від 01.10.2022 року, а ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ОПЕРАЦІЙ З МЕТАЛОБРУХТОМ» належним чином здійснює оплату за зазначені послуги (копія договору №1/10-22 від 01.10.2022 року наявна в матеріалах справи).
Відповідно до п. п. 1.1. Договору №1/10-22 від 01.10.2022 року виконавець (ТОВ ДП ВТОРМЕТ») зобов`язується за допомогою відповідного персоналу та обладнання на належній йому (орендованій) виробничій площі на замовлення Клієнта (ТОВ ДЦОМ»), за плату надати послуги перевалки, сортування брухту чорних металів, що належить клієнту.
Під послугами перевалки Строни розуміють: розвантаження вантажу на виробничій площі виконавця; проведення дозиметричного та піротехнічного контролю вантажу; завантаження у на піввагони або інший вид транспорту вантажу виключно відповідно до вимог клієнта.
З урахуванням вищенаведеного позивач, як суб`єкт господарювання, має об`єктивну можливість налженим чином здійснювати свою статутну господарську діяльність для отримання прибутку і такий суб`єкт є повністю правоздатним, як платник податків тощо.
Підсумовуючи вищенаведене суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відсутність вказівки щодо необхідності подати конкретні документи на підтвердження невідповідності критеріям ризиковості, зумовлює перебування платника податку у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття необґрунтованого рішення про відповідність платника критеріям ризиковості.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платником податків на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідком якої складено податкову накладну, завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між ними, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
В той же час оскаржуване у цій справі рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, правової визначеності акта індивідуальної дії та породжує їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу на те, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.
Будь-яка податкова інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.
Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок, викладений у постановах від 02.04.2020 р. у справі № 160/93/19, від 04.06.2020 р. у справі № 340/422/19, від 16.04.2021 р. у справі № 813/1301/15.
Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 р. у справі № 520/480/20 вказав, що саме лише посилання контролюючого органу про те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.
Суд також зауважує, що при розгляді питання виключення платника податку з переліку платників на підставі поданої інформації та копій документів контролюючий орган не може здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
Окрім вищенаведеного суд звертає увагу, що сама по собі інформація, наведена в оскаржуваному рішенні, не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки отримана податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією, яка в свою чергу, не досліджувалась відповідачем та не було проведено контрольних заходів щодо контрагента позивача та дослідження його первинних документів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі №804/1984/16 та від 19.10.2023 року у справі №160/5256/19.
Оскаржуване рішення не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем чи його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про неправдивість чи ризиковість господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Відповідач у оскаржуваному рішенні не навів фіктивності проведених господарських операцій з контрагентами.
У постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №340/474/20 підкреслено, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що товариство ймовірно є учасником формування схемного податкового кредиту згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Проте у цій справі Комісія не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження господарських операцій.
Відповідач залишив поза увагою письмові пояснення позивача та вищенаведений перелік документів, жодних пояснень чи обґрунтувань того, чому вказані інформація та документи не взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення.
Одним з видів захисту права може бути судовий захист шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Право на судовий захист та можливість оскарження до суду рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень передбачено статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
Виходячи з аналізу наведених норм, суд вважає, що право позивача на судовий захист у цій справі, пов`язане з самою протиправністю спірного рішення та не може ставитися у залежність від наслідків його реалізації або будь-яких інших умов. Виконання індивідуального адміністративного акта не може виправдовувати протиправності останнього, адже цим актом порушено права та інтереси особи.
Окремо суд зауважує, що висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується в тому числі і на тому, що серед контрагентів позивача є суб`єкти господарювання, які здійснюють сумнівні господарські операції, проте негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагентів.
Європейський суд з прав людини однозначно вказав на правило індивідуальної відповідальності платника податків. Це означає, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст.6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції.
Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia) та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).
Отже, в силу прямих приписів підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, пункту 56.1 статті 56 ПК України платник податків має право оскаржити до адміністративного суду будь-яке рішення, прийняте контролюючим органом, у тому числі рішення відповідної регіональної комісії щодо встановлення ризиковості платника податків, позаяк жодним нормативно-правовим актом юрисдикція адміністративного суду на розгляд спорів між платниками та контролюючими органами щодо оскарження такого роду рішень не виключається.
Під час судового розгляду справи суд має встановити порушення прав платника внаслідок прийняття оскаржуваного рішення та перевірити, чи прийняте таке рішення з дотримання критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.
Враховуючи, що п.6 Порядку №1165 передбачено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у разі відповідності платника податків хоча б одному критерію ризиковості платника податку, суд дійшов висновку, що встановлення Комісією податкового органу відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку створює перешкоди у здійсненні позивачем його господарської діяльності як такої.
Включення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих платником. При цьому, такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на позивача покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів, при цьому, остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову в реєстрації буде прийнято лише після надання таких пояснень та документів.
Негативні наслідки від необґрунтованого прийняття зазначеного рішення полягають також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між позивачем та його контрагентами.
Суд враховує, що внаслідок прийняття рішення (про включення платника до переліку ризикових платників податків) позивач потрапляє у стан правової невизначеності, позаяк контролюючий орган не повідомив, які саме документи необхідно подати для виключення платника податків з переліку ризикових.
Згідно із ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд зробив висновок про часткове задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчините певні дії.
Згідно із положеннями ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначеного, судовий збір у розмірі 3028,00 грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук