Справа № 160/16073/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 по адміністративній справі №160/16073/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністіл» задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд.57) щодо не своєчасного внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5021206,00 грн. по податковій декларації за грудень 2021 року № від 20.01.2022.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністіл» (; місцезнаходження: 50045, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд.127/10) пеню у розмірі 441289,94 грн. (чотириста сорок одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять гривень 94 копійки) за порушення строків бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 5021206,00грн. по податковій декларації за грудень 2021 року № від 20.01.2022.

Стягнуто зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд.57) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністіл» (; місцезнаходження: 50045, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд.127/10) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7717,88грн. (сім тисяч сімсот сімнадцять гривень 88 копійок).

Разом з цим, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат з витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом частини першої та третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на викладене, зважаючи, що судове рішення у справі №160/16073/24 прийнято в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), питання ухвалення додаткового рішення у справі здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивачем зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу попередньо складає 50000,00грн. Докази понесених витрат будуть надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 24.10.2024 від представника позивача адвоката Благодіра Р.В. надійшла заява про залучення доказів про витрати на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністіл» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00грн.

Беручи до уваги, що під час ухвалення рішення суду не було вирішено розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі на підставі статті 252 КАС України.

Згідно із частиною першою та другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 134 цього Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частини дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 у справі № 816/416/18.

Приписами пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у цій справі позивачем надано до суду ордер серії АР №1183341, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №ЮНСТЛ/02113124 від 13.02.2024, додаткова угода №1 до Договору №ЮНСТЛ/013/24 від 13.02.2024, акт №1 прийому-передачі від 05.08.2024, Додаток 31 до Додаткової угоди № до Договору №ЮНСТЛ/02113124 від 13.02.2024, лист-доручення вих.№436 від 11.06.2024, лист-відповідь доручення щодо надання професійної правничої допомоги.

Судом досліджено надані докази та встановлено наступне.

13.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юністіл» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» в особі керівника Міщенка Михайла Володимировича (Адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №ЮНСТЛ/02/13/24, відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору зміст, умови, та строки виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього Договору.

01.06.2024 між ТОВ «Юністіл» та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №ЮНСТЛ/02/13/24 від 13.02.2024.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №1 від 01.06.2024 Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту Допомогу, серед іншого - здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій відповідно до підсудності, встановленої Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з п.3.1. Додаткової угоди Сторони погодили надання Адвокатським об`єднанням наступного обсягу допомоги на користь Клієнта, консультування, підготовка всіх необхідних процесуальних документів та представництво інтересів (вчинення процесуальних дій в інтересах) Клієнта у суді першої інстанції.

Пунктом 4 Додаткової угоди визначено, що сторони домовились про те, що винагорода Адвокатського об`єднання (гонорар) за надану згідно із умовами даної Додаткової угоди Допомогу, відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є фіксованою за супроводження кожної справи у суді кожної інстанції, не змінюється в залежності від обсягу послуг/витраченого часу в справі. Розмір винагороди (гонорару) встановлюється Додатком № 1 до даної Додаткової угоди, яка є її невід`ємною частиною та змінюється в залежності від виду спору, його складності та судової інстанції, на розгляді якої перебувала справа.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди Допомога по кожній справі надається Адвокатським об`єднанням після отримання від Клієнта відповідного листа- доручення щодо надання Допомоги. Погодження Адвокатського об`єднання на надання Допомоги у конкретній справі, а так саме розмір винагороди (гонорару), визначений з огляду на складність справи за критеріями, визначеними Додатком № 1 до даної Додаткової угоди, зазначаються Адвокатським об`єднанням у листі-відповіді, спрямованому на адресу Клієнта.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди оплата Клієнтом отриманої Допомоги здійснюється протягом сімдесяти календарних днів після підписання сторонами Акту прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги («Акту надання послуг») за супроводження конкретної судової справи у суді кожної інстанції, а також отримання Клієнтом відповідних рахунків від Адвокатського об`єднання. Листування, вказане у даному пункті, може бути здійснено шляхом використання засобів електронного зв`язку (адреси електронної пошти визначаються сторонами у реквізитах сторін, вказаних у даній Додатковій угоді).

ТОВ «Юністіл» направило на адресу Адвокатського об`єднання лист-доручення №436 від 11.06.2024 щодо надання послуги з консультування, підготовки процесуальних документів, представництва та захисту інтересів ТОВ «ЮНІСТІЛ» у судах всіх інстанцій відповідної до встановленої законодавством підсудності у спорі за позовом ТОВ «ЮНІСТІЛ» до Східного Міжрегіонального Управління ДПС по роботі з ВПП та Головного Управління ДКСУ у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за грудень 2021р. та пені нараховану на суму такої заборгованості.

Адвокатським об`єднанням листом-відповіддю без дати та номеру повідомлено про готовність надати ТОВ «Юністіл» весь необхідний перелік послуг з консультування, підготовки процесуальних документів, представництва та захисту інтересів у судах всіх інстанцій відповідної до встановленої законодавством підсудності у вказаному раніше спорі.

Також, повідомлено, що з урахування встановлених Додатком № 1 до зазначеної раніше Додаткової угоди критеріїв (ціна позову перевищує 1 000 000,00 грн.), дана справа відноситься до «складної», з огляду на що розмір винагороди (гонорару) за надану правову (професійну правничу) допомогу за супроводження справи у суді, буде складати: Перша інстанція - 0,3 % від ціни позову, але не менше ніж 25 000,00 грн.

05.08.2024 між ТОВ «Юністіл» та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» підписано Акт прийому-передачі №1 отриманої професійної правничої допомоги до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №ЮНСТЛ/02/13/24 від 13.02.2024 року, відповідно до п. 2 якого погоджено, що вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим Актом становить 25000,00 грн. згідно з розрахунку:

- 20.06.2024 підготовка позовної заяви та розрахунку розміру пені;

- 04.07.2024 підготовка уточненої позовної заяви;

- 12.07.2024 підготовка заяви про зменшення розміру позовних вимог;

- 19.07.2024 підготовка заяви про збільшення розміру позовних вимог та перерахунок розміру пені на дату погашення заборгованості;

- 30.07.2024 підготовка відповіді на відзив на позовну заяву.

У п.5 Акту прийому-передачі №1 від 05.08.2024 вказано, що оплата клієнтом вартості отриманої допомоги здійснюється протягом сімдесяти календарних днів після підписання сторонами даного Акту.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 18 січня 2024 року у справі № 9901/459/21, виснувала що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У пунктах 134-135 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Також усталеною є практика Верховного Суду стосовно того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час (зокрема, але не виключно постанови Верховного Суду від 07 січня 2025 року у справі № 120/19027/23, від 24 грудня 2024 року у справі № 380/25725/21, від 07 листопада 2024 року у справі № 500/51/24, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у даній адміністративній справі, враховує, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні та є справою незначної складності відповідно до вимог п.10 ч.6 ст.12 КАС України, а також наявність усталеної практики з вирішення цієї категорії спорів, що вказує на можливість використання адвокатом у своїй діяльності раніше напрацьованих матеріалів та шаблонних документів, які застосовуються при розгляді судових справ даної категорії.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у судових засіданнях адвокат участі не брав.

Позивачем неодноразово змінювались позовні вимоги.

Суд зазначає, що ціна позову, з урахуванням неодноразових уточнень позовних вимог, становить 441289,94 грн., що не перевищує 1000000,00грн., тому визначення розміру оплати послуг адвоката, виходячи із критеріїв: якщо ціна позову перевищує 1000000,00грн., то розмір винагороди в суді першої інстанції становить 0,3% від ціни позову, але не менше ніж 25000,00грн., про що зазначено адвокатським об`єднанням у листі-відповіді без дати та номеру, є цілком необґрунтованим.

Заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу документально не підтверджена.

Поряд з цим, зважаючи на узгоджений в Акті №1 від 05.08.2024 порядок здійснення розрахунків (п.5), оплата послуг вже мала бути проведена. Однак, ані станом на час ухвалення рішення, ані станом на час ухвалення додаткового рішення доказів оплати послуг адвоката згідно з Актом №1 від 05.08.2024 не надано, тож витрати позивача на послуги адвоката у цій справі не доведені.

Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид правової послуги та витрачений час.

Однак, жодних розрахунків наданої правової допомоги (вид наданих послуг, витрати часу) у справі, що розглядається, не надано.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд повторно зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що заявлені до відшкодування витрати є фактичними, а їх розмір обґрунтованим, тому у задоволенні заяви представника позивача про стягнення з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 252, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі № 160/16073/24.

У задоволені заяви представника позивача адвоката Благодіра Романа Вячеславовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова