Справа № 520/33070/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 р. №520/33070/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участі:

секретаря судового засідання - Домніч О.В.,

представника позивача -не прибув, представника відповідача- не прибув,

розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (просп. Героїв Харкова, буд. 299, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61089) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61052) скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" звернулося до суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками, в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 22.06.2021 р., відповідно до якого зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника податку у сумі 1400244 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 25% в сумі 350061 грн., згідно п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України (в подальшому ПКУ);

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 22.06.2021 р., відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за вересень 2020 року в сумі 26458 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 22.06.2021 р., відповідно до якого встановлено відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 799561,16 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції, визначені п. 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ та згідно із ст. 120-1 ПКУ, застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 399780,58 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 22.06.2021 р., відповідно до якого зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.10.2017 р. по 30.09.2020 р. на суму 65895848 грн.;

- скасувати рішення № 1 від 22.06.2021 р., відповідно до якого донараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 20044,56 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі № 520/33070/23 позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статті 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Представником позивача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 у справі № 520/33070/23 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі №520/33070/23 скасовано. Справу за позовом Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 закрито провадження у справі № 520/33070/23.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі № 520/33070/23, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 р. по справі № 520/33070/23 скасовано. Справу № 520/33070/23 направлено до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від25.07.2024 справу № 520/33070/23 передано до провадження судді Мороко А.С.

Ухвалою суду від 30.07.2024 адміністративну справу №520/33070/23 за позовом Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до розгляду судді Мороко А.С.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню з підстави неправомірного проведення контролюючим органом документальної планової виїзної перевірки з порушенням вимог Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 13.05.2020 р. № 591-ІХ (набрав чинності 29.05.2020), яким змінено пункт 52-2 Підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, оскільки на той час був встановлений мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 р. по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім випадків, які не мають відношення до спірних правовідносин.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу V Порядку №1204 податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу. Таким чином, згідно вказаних норм законодавства первинні податкові повідомлення-рішення № 1 та № 1 від 22.06.2021 вважаються відкликаними, в зв`язку з тим, що рішенням суду по справі №520/12550/21, що набрало законної сили, зменшено суму грошового зобов`язання. Податкові повідомлення-рішення мають статус відкликаних в силу вимог закону з дня надходження до платника податків податкового повідомлення- рішення, які містять зменшену суму грошового зобов`язання. Також первинні податкові повідомлення-рішення №1 від 22 червня 2021 року та рішення №1 від 22 червня 2021 вважаються відкликаними, в зв`язку з тим, що їх скасовано рішенням суду по справі №520/12550/21, що набрало законної сили, оскільки у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (пункт 60.5 статті 60 ПК України) У зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача через функціонал "Електронний суд" подав відповідь на відзив, в якій вказав, що у даній справі спірні податкові повідомлення-рішення оскаржуються саме через неправомірність призначення контролюючим органом відповідної перевірки позивача та/або наявності чи відсутності у відповідача права на проведення документальної планової виїзної перевірки в період дії мораторію на проведення перевірок з урахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України це свідчить, що підстави позову у даній справі та у справі №520/12550/21 є різними, що не позбавляє позивача можливості оскаржувати спірні податкові повідомлення-рішення повторно. Вказує, що наявність у податкових повідомленнях-рішеннях від 05.12.2023 №1 та №1 іншого юридичного значення та наслідків, відсутність розповсюдження на такі податкові повідомлення-рішення права на оскарження, наявність того ж самого, але зменшеного грошового зобов`язання порівняно з податковими повідомленнями-рішеннями від 22.06.2021 №1 та №1 відповідно саме податкові повідомлення-рішення від 22.06.2021 №1 та №1, винесені за результатами перевірки контролюючим органом є такими, що підлягають судовому оскарженню. Щодо податкових повідомлень-рішень №1 та №1 від 22 червня 2021 року, представник позивача зазначив, що на момент подання позову у даній справі (17.11.2023) рішення про скасування даних повідомлень-рішень не набуло законної сили. Разом з тим представник позивача вважає необхідним визнати незаконними та як наслідок скасувати будь-які наслідки незаконної перевірки контролюючого органу, включаючи й податкові повідомлення-рішення №1 та №1 від 22 червня 2021 року саме з відповідних мотивів незаконності проведення перевірки.

Надаючи оцінку обставинам правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень № 1 від 22.06.2021 та № 1 від 22.06.2021, судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі по справі № 520/12550/21 адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП № 1 від 22.06.2021.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП № 1 від 22.06.2021.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП № 1 від 22.06.2021.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП № 1 від 22.06.2021.

Скасовано рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП № 1 від 22.06.2021.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 року апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 520/12550/21 змінено в частині мотивів задоволення позову, виклавши його в редакції цієї постанови. У іншій частині - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.10.2023 року по справі № 520/12550/21 задоволено частково касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023 року по справі №520/12550/21, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 520/12550/21 скасовано в частині задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень № 1 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника податку у сумі 1098197,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% в сумі 274549,25 грн , №1 від 22.06.2021 року про застосування штрафної (фінансової) санкції на підставі п.120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу у розмірі 399780,58 грн та №01 в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 на суму 65135082,0грн.

В цій частині прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства Завод "Електроважмаш відмовлено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі № 520/12550/21 змінено в частині мотивів задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення № 1 в частині зменшення суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника податку у сумі 176353,0 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% в сумі 44088,25 грн., виклавши його в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі № 520/12550/21 залишено без змін.

Контролюючим органом, на виконання Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023, прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 №1, яке містить зменшену суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 65 135 082 грн. ( в частині не проведення позивачем капіталізації фінансових витрат при створенні кваліфікаційного активу у розмірі) та податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 №1 яке містить зменшену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 098 197 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% в сумі 274549,25 грн. ( в частині не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за операціями з надання послуг з гарантійного ремонту продукції власного виробництва), що прийняті за результатами судового оскарження по справі №520/12550/21.

Так, відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПКУ), податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з підпунктом 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 60.1 статті 60 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; 60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; 60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; 60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України зазначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Аналогічне положення міститься у підпункті 4 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28 грудня 2015 року (даліПорядок №1204).

Згідно із пунктом 5 Порядку №1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1204, податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Відтак, податкове повідомлення-рішення, сума грошового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним, а податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, є рішенням, що складається на виконання вимог законодавства у зв`язку зі зменшенням судом суми грошового зобов`язання і не містить в собі нових підстав для визначення такого зобов`язання.

Таким чином, згідно вказаних норм законодавства первинні податкові повідомлення-рішення № 1 та № 1 від 22.06.2021 вважаються відкликаними, в зв`язку з тим, що рішенням суду по справі №520/12550/21, що набрало законної сили, зменшено суму грошового зобов`язання.

Також у спірних правовідносинах, суд враховує, що за змістом Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5, який набрав чинності 05 квітня 2021 року (далі - Порядок №5), інтегрована картка платника призначена для оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу. Метою такого обліку є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень. До ІКП вноситься в тому числі інформація щодо початку/продовження адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення, під час якої нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення. Також до ІКП вноситься інформація про результати адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення і встановлено порядок дій контролюючого органу в залежності від результату відповідного оскарження.

Нарахування грошових зобов`язань, в тому числі за податковим повідомленням-рішенням, є підставою для відображення такої інформації в ІКП, їх облік здійснюється з певними особливостями, а несплата у встановлений законодавством строк грошових зобов`язань після їх узгодження є підставою для формування і направлення податкової вимоги. Та обставина, що згідно з Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року № 610 (далі - Порядок №610) така вимога формується автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) контролюючих органів, не змінює того, що у справах щодо правомірності податкових вимог предметом доказування є обставини об`єктивної і дійсної наявності у платника податків податкового боргу, який виник у зв`язку із несплатою таким платником у встановлений строк узгоджених грошових зобов`язань, визначених в тому числі податковими повідомленнями-рішеннями.

Таким чином, відомості ІКП в обов`язковому порядку мають відповідати реальному стану розрахунків платника податків з бюджетом, в тому числі й щодо суми податкового боргу та підстав його виникнення, предмет доказування у таких справах охоплює фактичні дані, які свідчать про наявність/відсутність у позивача на час формування податкової вимоги узгоджених грошових зобов`язань, не сплачених у встановлений ПК України строк. Відповідно, з`ясуванню підлягають підстави виникнення грошових зобов`язань, момент їх узгодженості, чи були вони сплачені у встановлений законом строк, що, як наслідок, дає змогу перевірити правомірність обліку цих сум в ІКП як податкового боргу та підстав для формування податкової вимоги.

Аналогічне правозастосування викладено Верховним Судом у постанові від 25 жовтня 2022 року (справа №6477/21) та від 28 квітня 2023 року (справа №240/24164/21).

Представником відповідача разом з відзивом на позов надано до суду витяги з інтегрованої картки платника за кодом класифікації доходів бюджету 14010100 (ПДВ) та 11020100 (податок на прибуток підприємств), згідно яких вбачається, що попередні податкові повідомлення-рішення від 22.06.2021 №1 (форма В1), яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника у банку у сумі 1 400 244 грн. та застосовано штрафну (фінанову) санкцію в сумі 350 061 грн., від 22.05.2021 № 1 (П), яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 65 895 848 грн., виключені з обліку ІКП в зв`язку із надходженням судової ухвали по справі №520/12550/21.

Вказані обставини додатково підтверджують факт відсутності порушень прав та законних інтересів платника податків у спірних правовідносинах.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування первинних податкових повідомлень-рішень № 1 та № 1 від 22.06.2021, оскільки останні мають статус відкликаних в силу вимог закону з дня надходження до платника податків податкового повідомлення- рішення, які містять зменшену суму грошового зобов`язання, а наведені позивачем обставини не змінюють статусу вже узгоджених грошових зобов`язань та не є підставою для зупинення процедури примусового стягнення податкового боргу, крім випадку, коли судовим рішенням податкове повідомлення- рішення скасовано.

Щодо податкових повідомлень рішень податкове повідомлення-рішення № 1 від 22.06.2021 та № 1 від 22.06.2021, то такі рішення суб`єкта владних повноважень набули статусу відкликаних, у зв`язку із їх скасуванням за рішенням суду у межах справи № 520/12550/21.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 520/12550/21 позов АТ «Завод «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано всі податкові повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №520/12550/21 в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 22 червня 2021 року, відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за вересень 2020 року в сумі 26458,00 грн та рішення №1 від 22 червня 2021 року, відповідно до якого донараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 20044,56 грн., залишено без змін.

Тобто, оскаржувані у справі №520/33070/23 податкове повідомлення-рішення №1 від 22 червня 2021 року та рішення №1 від 22 червня 2021 року скасовані згідно рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 520/12550/21, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (пункт 60.5 статті 60 ПК України).

Аналогічні норми містяться у підпунктах 3, 4 пункту 1, пунктах 3, 4 розділу V Порядок відкликання податкових повідомлень-рішень Порядку №1204 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили та з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про скасування рішення контролюючого органу, яким визначені грошові зобов`язання, останнє вважається відкликаним та не створює будь-яких правових наслідків з моменту його прийняття.

З аналізу наведених норм права слідує, що за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення останнє може бути скасовано повністю та у цьому випадку у податкового органу відсутній обов`язок із прийняття нового податкового повідомлення-рішення, а скасоване податкове повідомлення- рішення вважається відкликаним у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Із закінченням процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення грошове зобов`язання набуває статусу узгодженого і в подальшому не може трансформуватися у неузгоджене внаслідок повторного його оскарження в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень № 1 від 22.06.2021 та № 1 від 22.06.2021.

Стосовно правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення № 1 від22.06.2021, суд зазначає наступне.

Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну планову виїзну перевірку АТ «Завод «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (код 00213121), за результатами якої складено акт від 26.05.2021 №177/35-00-07/00213121 з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 30.09.2020.

На підставі акту перевірки від 26.05.2021 №177/35-00-07/00213121 прийнято податкові повідомлення-рішення: - за формою «В1» від 22.06.2021 №1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника у банку у сумі 1 400 244 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25% в сумі 350 061 грн; - вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 22.06.2021 № 1 на суму 40 0089,12 грн - за формою «В4» від 22.06.2021 № 1, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по податку на додану вартість за вересень 2020 року в сумі 26 458 грн; - за формою «ПН» від 22.06.2021 №1, яким визначено суму штрафних санкцій з податку на додану вартість у сумі 399 780,58 грн за відсутність складання та реєстрації податкових накладних в ЄРПН в терміни, передбачені ст.201 ПКУ, на суму ПДВ 799561,16 грн; - за формою «П» від 22.06.2021 №1, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 року на суму 65895 848 грн; - рішення від 22.06.2021 №1 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано штрафні санкції у сумі 20 044,56 грн.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами п. 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пунктів 77.6-77.9 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося. Таким чином, звертаючись до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.

При цьому, суд враховує посилання представника позивача у своїх додаткових поясненнях від 19.11.2024 на обставини порушення контролюючим органом положень чинного податкового законодавства при призначенні та проведенні перевірки (неврахування пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України), що, водночас, не вважається зміною підстав позову, оскільки зазначене є доповненням/зміною у обґрунтуванні застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, при збереженні первісних обставин.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верхового Суду, яка викладена у постанові від 12.11.2024 у справі № 520/21921/21.

Отже, у даному випадку, для правильного вирішення справи насамперед необхідно встановити чи належить проведення планової виїзної документальної перевірки до тих процедурних порушень, які об`єктивно можуть вплинути на правильність висновків контролюючого органу за наслідками такої перевірки і, відповідно, чи слугують такі порушення самостійною підставою для скасування податкових повідомлень рішень у відповідній частині, прийнятих згідно із такими висновками.

Так, 18.03.2020 набрав чинності Закон України від 17.03.2020 № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 52-1 - 52-5.

Зокрема, згідно з пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий - четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим - десятим.

29.05.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 №591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Отже, законодавець шляхом внесення змін до Податкового кодексу України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок (крім чітко визначеного переліку видів перевірок) на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними.

Водночас, 04.10.2020 набрав чинності Закон України від 17.09.2020 №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Відповідно до зазначеного пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17 вересня 2020 року № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Таким чином, виникла колізія між нормами Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України № 89 в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Верховний Суд у постанові від 22.02.2022 у справі № 420/12859/21 виклав правову позицію стосовно того, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Виходячи зі змісту пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України. Верховний Суд дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексі України і в постанові Кабінету Міністрів України - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

У постанові від 27.04.2022 у справі № 140/1846/21 Верховний Суд також підтримав позицію про неможливість застосування постанови Кабінету Міністрів України № 89 як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлені пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Додатково Верховний Суд звернув увагу, що постанова Кабінету Міністрів України № 89 прийнята не на підставі та не на виконання Податкового кодексу України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим згідно з пунктом 3.1 статті 3 Податкового кодексу України не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

Питання щодо впливу таких процедурних порушень на правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення відповідної податкової перевірки, також вже неодноразово вирішувалось Верховним Судом.

Так, у постановах від 28.12.2022 у справах №420/22374/21, № 540/5445/21, № 160/14248/21, від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21 Верховний Суд констатував, що проведення перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Під час ухвалення постанов від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм Податкового кодексу України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень, прийнятих за її наслідками.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21.

Отже, позиція Верховного Суду щодо наслідків неправомірного проведення документальних перевірок на підставі підпункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України вже є сформованою та усталеною.

Судом встановлено, Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено перевірку у період з 24.02.2021 по 19.04.2021, тобто у період, коли дія карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не завершилася, а відтак діяв і мораторій на проведення документальних планових перевірок. Цей мораторій був прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Факт призначення та проведення перевірки під час дії мораторію відповідачем не спростовувався.

Враховуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини даної справи, суд приходить до висновку, що Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків при проведенні перевірки Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" діяло всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки у відповідача не було права на проведення документальної планової виїзної перевірки в період дії мораторію на проведення перевірок з урахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а тому такі обставини тягнуть за собою протиправність оскаржуваного податкового повідомлення рішення № 1 від 22.06.2021, прийнятого за наслідками такої перевірки, а отже відсутня необхідність переходити до перевірки наявності порушень податкового та/або іншого законодавства, викладених у висновках такої перевірки.

Вказане повністю узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 вересня 2022 року по справі № 640/16093/21 (адміністративне провадження № К/9901/39937/21), що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1 від 22.06.2021 р., яким до Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" () застосовано штрафні (фінансові) санкції, визначені п. 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ та згідно із ст. 120-1 Податкового кодексу України в розмірі 50% у сумі 399780грн. 58 коп.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (просп. Героїв Харкова, буд. 299, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61089, ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61052, ) скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1 від 22.06.2021 р., яким до Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" () застосовано штрафні (фінансові) санкції, визначені п. 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ та згідно із ст. 120-1 Податкового кодексу України в розмірі 50% у сумі 399780 (триста дев`яносто дев`ять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 58 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" () сплачений судовий збір у розмірі 4797 (чотири тисячі сімсот дев`яносто сім) грн. 37 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2025 року.

Суддя А.С.Мороко