Справа № 548/332/25
Суддя: Лідовець Т. М.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/332/25
Провадження № 2-а/548/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

12.03.2025 м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Лідовець Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Юськова Марина Сергіївна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

представник позивача ОСОБА_1 - Юськова М. С. звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. В його обґрунтуванні зазначає, що 05.09.2024 ОСОБА_1 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого був направлений на проходження ВЛК. Пройшовши ВЛК у той день, був визнаний придатним до військової служби. ОСОБА_1 було виписане мобілізаційне розпорядження на відправку для проходження військової служби під час мобілізації на 14.12.2024. На вказану дату позивач був мобілізований та направлений до навчальної частини ЗСУ.

30.01.2025 позивач дізнався про заблокування рахунків у Монобанку у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження на виконання Постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП № 967 від 05.09.2024 (далі Постанова № 976 від 05.09.2024). За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 своєчасно не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки облікових даних та проходження ВЛК, що є порушенням Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач стверджує, що не отримував повістки, повідомлень від Укрпошти ніяких не отримував, на виклик на 05.09.2024 він з`явився, протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності ніхто не складав, у його присутності, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження протоколу не було взагалі, копії протоколу не отримував. Про час, місце, дату розгляду Постанови № 976 від 05.09.2024 його ніхто не повідомляв, тому був позбавлений можливості надати пояснення, скористатися правничою допомогою; копії постанови не отримував, акт про відмову про підписання постанови вважає сфальсифікованою.

Як наслідок, позивач вважає Постанову № 976 від 05.09.2024 незаконною, прийняту з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, передбаченого КУпАП. Тому просить суд скасувати спірну постанову та закрити провадження.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 11 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб.

05.03.2025 представник відповідача начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, за змістом якої просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що після неприбуття позивача по повістці 02.09.2024 № 11/4143/1 було направлене звернення до ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП щодо доставлення даного громадянина за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 05.09.2024 позивача було доставлено та укладено адміністративний протокол. За змістом вказаного протоколу позивач у поясненнях вказав, що не прибув 02.09.2024 через стан здоров`я мами та зайнятістю на підробітках. За наслідками розгляду адміністративного матеріалу була укладена постанова № 976 від 05.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

05.03.2025 у відповіді на відзив ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_1 не отримував повістки 01.09.2025, особисто йому не вручалася і підпису він не ставив. Протокол про адміністративне правопорушення побачив вперше при надсиланні відповідачем відзиву. Постанова № 976 винесена з порушенням низки норм КУпАП, у тому числі щодо завчасного повідомлення про слухання адміністративної справи, укладення постанови за відсутності особи, щодо якої розглядається адміністративний матеріал; фізичної неможливості перебувати одночасно і на проходженні ВЛК у м. Лубни та розгляді адміністративних матеріалів; відсутність доказів у спірній постанові на підтвердження викладеного у ній адміністративного правопорушення.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Хорольський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції участь представника у судових засіданнях не забезпечив, належно був повідомлений про дату, час, місце розгляду справи; заяв, пояснень до суду не подавав.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до копії контрольного талону мобілізаційного розпорядження № 3 та Довідки № 1080/32 від 18.12.2024, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 є солдатом та перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 13-15).

Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 17.09.2024 № 1065, прийнятої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що своєчасно не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки облікових даних та проходження ВЛК, що є порушенням правил перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, частини десятої статті 1 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушення вчинене в особливий період, що передбачено частиною третьою статті 210-1 КУпАП (а. с. 16).

У зв`язку з відмовою у підписанні ОСОБА_1 вказаної вище постанови укладено акт відмови від підпису від 17.09.2024 (а. с. 17).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2025 відкрито виконавче провадження з виконання Постанови № 976 від 05.09.2024, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ОСОБА_1 (а. с. 18).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 976 від 05.09.2024, укладеного адміністратором управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , 05.09.2024 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції і при перевірці встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки облікових даних та проходження ВЛК, що є порушенням правил перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, частини десятої статті 1 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушення вчинене в особливий період, що передбачено частиною третьою статті 210-1 КУпАП (а. с. 46).

Відповідно до пунктів 1, 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування (далі ТЦК) про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно частини десятої статті 1 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024 на 08.00 год. йому не вручалася, розписку про отримання повістки про виклик на 02.09.2024 не вручалася, підпису на ній позивач не ставив.

Отже, спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок №560).

Відповідно до пункту 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Пунктом 40 Порядку №560 передбачено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Згідно з пункту 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

У ході судового розгляду встановлено, що на підтвердження здійснення виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачем надано розписку про вручення повістки 01.09.2024 та рапорт капітана ОСОБА_6 про неявку позивача 02.09.2024 по повістці, яка була вручена під особистий підпис особи 01.09.2024.

При цьому, будь-яких відеозаписів вручення повістки або ознайомлення з її змістом ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту 41 Порядку № 560 ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано.

Доказів ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час вручення повістки позивачу відповідачем також не долучено до протоколу, посилань на здійснення такої відеофіксації у ньому не наведено.

На підставі зазначеного, враховуючи вимоги пункту 41 Порядку №560, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 02 вересня 2024 року не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки не встановлено порушення позивачем правил військового обліку в частині неприбуття за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з огляду на відсутність належного виклику.

Згідно з вимогою пункту першого статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були

За приписами статті 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, суд погоджується з доводами представника позивача Юськової М. О. щодо винесення Постанови № 976 від 05.09.2024 з порушення встановленої законом процедури, зокрема щодо завчасного (не менш як за три дні) повідомлення особи про час, місце розгляду справи з метою забезпечення можливості особі бути присутньою при розгляді справи, надавати пояснення, скористатися правничою допомогою, що в сукупності є гарантіями дотримання принципів адміністративного судочинства. При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.03.2028 у справі № 522/20755/16-а, від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а, від 25.02.2022 у справі № 465/5145/16-а, згідно з якими факт своєчасного повідомлення чи неповідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням установленої процедури.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем Правил військового обліку та правомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП на підставі Постанови № 976 від 05.09.2024, укладеної з порушенням встановленої законом процедури.

За статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною третьою статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги вимоги статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача Юськова Марина Сергіївна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 05.09.2024 № 976 у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 по справі про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 № 976 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складений не пізніше 5 днів.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Юськова Марина Сергіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3190 від 05.11.2019, адреса: вул Небесної Сотні буд. 42.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст укладено 17 березня 2025 року.

Суддя Т. М. Лідовець