Справа № 240/817/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

18 березня 2025 року

м. Київ

справа №240/817/24

адміністративне провадження №К/990/7144/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №240/817/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просила:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом від 21.11.2023 №41297-40864/Д-02/8-0600/23, яка призвела до не нарахування та не виплати із 13.09.2023 пенсії по інвалідності 2 групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі, визначеному статтею 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 13.09.2023 нарахування та виплачувати пенсію по інвалідності 2 групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі визначеному статті 54 Закону №796-XII, що дорівнює 8-ми мінімальним пенсіям за віком.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 01.04.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024, відмовив у задоволенні позову.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачка подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Верховний Суд ухвалою від 06.02.2025 повернув касаційну скаргу скаржниці, оскільки нею у касаційній скарзі не були зазначені підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені статтею 328 КАС України.

Копію ухвали від 06.02.2025 було отримано ОСОБА_1 18.02.2025 засобами поштового зв`язку відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Позивачка 17.02.2025 повторно звернулася з касаційною скаргою (відповідно до відмітки на поштовому конверті), отримана Веховним Судом 20.02.2025, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Разом із касаційною скаргою скаржниця звернулась до суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, в обгрунтування якого зазначає, що вона звернулася в найкоротший строк після первинного повернення касаційної скарги та оскаржувану постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду отримала лише 31.01.2025, на підтвердження чого додає до касаційної скарги належні докази.

Колегія суддів вважає за можливе поновити строк на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 та на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) та частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд має передусім з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Приписами пунктів 1-4 частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.01.2024 відкрив провадження у справі та ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження необхідно наводити обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до частини 4 статті 328 і частини 5 статті 328 КАС України.

Частиною третьою статті 125 Конституції України визначено конституційно-правовий статус Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України.

Тобто переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави.

Отже, завдання Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, насамперед, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у їхній процесуальній діяльності конкретної норми матеріального права, або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і в такий спосіб скерувати судову практику задля єдиного та правильного правозастосування (вказати напрям, у якому слід здійснювати реалізацію матеріальної чи, відповідно, виконання процесуальної правової норми).

Навіть більше, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу юридичної визначеності, що є одним з інтегративних складників верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється способом однакового застосування та/або виконання судом тієї самої норми закону в аналогічних справах щодо різних осіб.

Одним з механізмів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є можливість виняткового (екстраординарного) касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), у тому разі, якщо суд касаційної інстанції з`ясує, що: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржниця у касаційній скарзі посилається на положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами неправильно застосовані норми матеріального права, а саме положення статті 54 Закону №796-XII. Також, скаржниця зазначає про неврахування судами висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, висловлених Верховним Судом у постановах від 17.04.2024 у справі №460/20412/23, від 15.05.2024 у справі №400/12171/21, від 12.09.2024 у справі №240/1024/24 щодо нарахування та виплати пенсії у відповідності до положень статті 54 Закону №796-ХІІ, як особі, віднесеної до 1 категорії щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, 2 групи інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до підпунктів "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі заявниця зазначила, що справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для неї, оскільки скаржниця є особою, постраждалою від Чорнобильської катастрофи і їй, як особі з інвалідністю, призначена пенсія втричі менша, ніж передбачено статтею 54 Закону №796-XII.

Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в судових рішеннях, дає підстави для висновку про наявність фактів, наведених у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, і Верховний Суд, як виняток, здійснить касаційний перегляд рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.

Посилання скаржниці на неправильне застосування судами положень статті 54 Закону №796-XII без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, сформульованих у постанові від 17.04.2024 у справі №460/20412/23, від 15.05.2024 у справі №400/12171/21, від 12.09.2024 у справі №240/1024/24 та порушення норм процесуального права, на думку колегії суддів, потребують ретельної перевірки.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставами для відкриття касаційного провадження у цій справі є пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та наявність обставин, наведених у пункті 1 частини четвертої, підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Керуючись положеннями пунктів 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України та підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №240/817/24.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №240/817/24.

Витребувати із Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/817/24.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб