Справа № 260/8329/24
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2025 року м. Ужгород№ 260/8329/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Куля Т.Т.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача Романюк Д.В.;

представників відповідача Тишкової І.Т. та Ільтьо І.І.;

представника третьої особи Шерегі В.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Мукачівської окружної прокуратури (вул. А. Лінтура, буд. 15, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600) до Мукачівської міської ради (вул. Духновича, буд. 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мукачево Сіті 2024» (вул. Кропивницького Марка, буд. 4, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини третьої статті 243 КАС України 07 березня 2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено та підписано 17 березня 2025 року.

16 грудня 2024 року Мукачівська окружна прокуратура (далі - позивач) в інтересах держави звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Мукачівської міської ради (далі відповідач), яким просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Мукачівської міської ради від 08.02.2024 року № 1511 «Про затвердження містобудівної документації «Детальний план території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м. Мукачево».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Мукачівською окружною прокуратурою в ході здійснення представницьких повноважень, вивчено стан дотримання вимог законодавства у сфері містобудування та земельних відносин на території Мукачівського району, встановлено порушення вимог чинного законодавства під час прийняття Мукачівською міською радою рішення №1511 від 08.02.2024 «Про затвердження містобудівної документації «Детальний план території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м.Мукачево».

04.07.2023 за результатами розгляду звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «К8Е» від 26.11.2022, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мічурін та партнери» від 09.05.2023, щодо розроблення містобудівної документації, Мукачівською міською радою прийнято рішення №1132 «Про розроблення детального плану території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м.Мукачево», яким надано дозвіл даним товариствам на розроблення цього детального плану території, з метою зміни цільового призначення земельних ділянок площею 0,3087 га, кадастровий номер :01:002:1151, площею 0,0961 га, кадастровий номер :01:002:0637, площею 1,4203 га, кадастровий номер :01:002:0985.

В подальшому після розроблення ФОП ОСОБА_1 детального плану території, рішенням Мукачівської міської ради від 08.02.2024 №1511 дану містобудівну документацію, всупереч вимогам земельного та містобудівного законодавства України було затверджено, у зв`язку з чим рішення Мукачівської міської ради від 08.02.2024 №1511 на думку позивача підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Чинним на день прийняття оскаржуваного рішення був генеральний план міста Мукачево затверджений рішенням 12 сесії 22 скликання Мукачівської міської ради від 22.10.1997.

Співставленням графічної частини вказаного генерального плану міста Мукачево, а також Плану зонування території міста Мукачево (зонінг) та графічних матеріалів оскаржуваного детального плану території, встановлено, що детальний план території не узгоджується з вимогами генерального плану території та зонінгу, який є невід`ємною частиною генплану, а по суті змінює частину його функціонального призначення.

Зокрема, у Плані зонування території міста Мукачево встановлено, що територія обмежена вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м.Мукачево відноситься до територіальної зони Ж-1 та частково накладається на зони Р-3 та Р-Зс.

Так, відповідно до п.10 Глави 2. «Характеристика територіальних зон міста» Плану зонування території міста Мукачево, зони позначені літерою Ж відносяться до житлових. Зона Ж-1 - «Садибної забудови», визначена для розташування одноквартирних житлових будинків включно із земельними ділянками та зблокованих одноквартирних житлових будинків на сусідніх земельних ділянках.

Згідно п.11 Глави 2 «Режим забудови та використання території міста», затвердженого зонінгу м. Мукачева, будівництво на території садибної житлової забудови Ж-1, Ж-2 встановлює обмеження будівництва будинків висотою до 4-х поверхів.

Крім того, зона Р-3 відноситься до «Рекреаційних зон озеленених територій загального користування».

Зона Р-Зс відноситься до «Підзони зелених насаджень спеціального призначення». Зона Р-Зс - зелених насаджень спеціального призначення виділена для забезпечення правових умов створення і збереження спеціальних зелених насаджень як фактору захисту навколишнього природного середовища від негативного антропогенного впливу.

Натомість, оспорюваним детальним планом території, відповідна територія віднесена до земель за видом цільового призначення - 02.10 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури».

Не зважаючи на віднесення земельної ділянки обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м.Мукачево до функціональної зони Ж-1, Р-3 та Р-Зс, детальним планом території встановлює іншу функціональну зону території, ніж визначено генеральним планом міста та зонінгом, чим фактично допущено порушення вимог закону.

Вищевказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

19 грудня 2024 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у даній справі на 27 січня 2025 року.

06 січня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вбачається, що останній не погоджується з вимогами викладеними у позовній заяві, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

13 січня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

15 січня 2025 року на адресу суду від адвоката Шерегі В.М. надійшло клопотання про залучення до участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мукачево Сіті 2024», яке було задоволено протокольною ухвалою суду від 27 січня 2025 року.

Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просила суд задовольнити такий повністю.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог повністю з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву, просили суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити позивачеві в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що спірні правовідносни у даній справі виникли внаслідок прийняття 44 позачерговою сесією Мукачівської міської ради 8 скликання, що відбулася 08 лютого 2024 року, рішення за №1511 «Про затвердження містобудівної документації «Детальний план території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні»» (далі - Рішення).

Зазначеним рішенням затверджено містобудівну документацію місцевого рівня - Детальний план території, обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні, що розроблений на групу приватних земельних ділянок з метою зміни їхнього цільового призначення та реалізації інвестиційних намірів суб`єктів господарювання ТОВ «К8Е» та ТОВ «Мічурін і партнери» з нового будівництва багатоквартирної житлової забудови з вбудованими об`єктами торгово-розважальної на ринкової інфраструктури.

Звертаючись до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою, на підтвердження своїх вимог позивач наголошує на тому, що між затвердженим детальним планом території, обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні та Генеральним планом міста Мукачево, а також Планом зонування території міста Мукачево, наявні розбіжності, що суперечить вимогам чинного законодавства. Позивач стверджує, що відповідно до текстових та графічних матеріалів Плану зонування території міста Мукачево, територія проектування відноситься до територіальної зони Ж-1 та частково накладається на зони Р-3 та Р-Зс, тоді як положення детального плану території, затвердженого оскаржуваним рішенням, передбачають використання охоплених земельних ділянок без врахування такого функціонального призначення (під багатоквартирну забудову).

Нормативно-правове обґрунтування заявленого позову зводиться до наведення положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ст. ст. 1, 8, 12, 16, 17, 18, 19), Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 926 від 01 вересня 2021 року, державних будівельних норм.

Надаючи оцінки спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, які спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон).

Частиною другою статті 2 Закону визначено, що інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів.

Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (частина перша статті 16 вищевказаного Закону).

За наведеними у ст.1 Закону визначеннями термінів, під генеральним планом населеного пункту слід розуміти одночасну містобудівну документацію на місцевому рівні та землевпорядну документацію, що визначає принципові рішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (пункт 2 частини 1 згаданої статті), а під детальним планом території - одночасно містобудівну документацію на місцевому рівні та землевпорядна документацію, що шукає планувальну організацію та розвиток території (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону).

Згідно з положеннями ст. 18 Закону план зонування території є містобудівною документацією, яка розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. Вказане також відповідає визначенню функціонального призначення території, що визначено Порядком розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 926 від 01 вересня 2021 року (далі - Порядок), згідно якого під функціональним призначенням території визначено перспективне використання території за переважною функцією, яка встановлена планом зонування території у складі відповідного виду містобудівної документації.

За загальним правилом, згідно частини першої статті 19 Закону, детальний план території розробляється з метою деталізації положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території.

Разом з тим, 17 червня 2020 року прийнято Закон України №711-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель», яким спростовуються твердження позивача щодо неможливості зміни функціонального призначення території детальним планом такої території.

Однак, твердження позивача щодо неможливості зміни функціонально призначення території детальним планом такої території, спростовується тим, що зазначеним Законом України №711-IX внесено зміни до Закону, якими встановлено виключення щодо неможливості зміни функціонального призначення території шляхом розроблення детального плану.

Так, згідно Закону України №711-ІХ розділ V доповнено пунктом 6-3 відповідно до якого встановлено, що до 1 січня 2025 року функціональне призначення території може визначатися детальним планом території. Дія цього положення не поширюється на території, де затверджені комплексні плани або генеральні плани населеного пункту відповідно до Закону України від 17 червня 2020 року №711-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель». При визначенні функціональної зони в такому порядку не допускається зміна (уточнення) раніше визначених планом зонування, генеральним планом населеного пункту функціональних зон на території островів, у межах водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, територій та об`єктів природно-заповідного фонду, водних об`єктів, а також території, на якій розташовані ліси, сквери, парки.

Разом з цим, пунктом 20 Закону України №711-IX, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 23 згідно змісту якого встановлено, що до внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони, належність земельної ділянки до функціональної зони, встановленої до 1 січня 2025 року, визначається відповідно до:

- плану зонування (щодо земельних ділянок у межах населених пунктів, на які не затверджений детальний план території);

- генерального плану населеного пункту (у разі відсутності плану зонування та щодо земельних ділянок у межах населеного пункту, на які не затверджений детальний план території);

- детального плану території;

- містобудівної документації регіонального рівня (щодо земельних ділянок за межами населених пунктів, на які не розроблено детальний план території).

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок про те, що законодавцем встановлена можливість визначення функціонального призначення території саме детальним планом території за умови затвердження органом місцевого самоврядування комплексного плану або генеральну плану населеного пункту до прийняття та без врахування положень Закону України від 17 червня 2020 року №711-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель».

Так, 35 позачерговою сесію Мукачівської міської ради 8 скликання прийнято рішення від 04 липня 2023 року за №1132 «Про розроблення детального плану території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м.Мукачево».

Даного рішення прийнято з метою раціонального використання земель під будівництво та створення належних умов для забезпечення мешканців міста житлом та об`єктами громадського призначення, та, відповідно - з метою зміни цільового призначення трьох земельних ділянок на КВЦПЗ « 02.03» та « 02.10», Товариству з обмеженою відповідальністю «К8Е» (код ЄДРЮОФОПГФ: 39980760) та Товариству з обмеженою відповідальністю «Мічурін та партнери» (код ЄДРЮОФОПГФ: 44292005) надано дозвіл на розроблення детального плану території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м.Мукачево,

У подальшому, 08 лютого 2024 року 44 позачерговою сесією Мукачівської міської ради 8 скликання прийнято рішення №1511 «Про затвердження містобудівної документації «Детальний план території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні»».

Даним рішенням органом місцевого самоврядування затверджено містобудівну документацію - детальний план території, який, серед іншого, визначає створення нових функціональних зон в межах проектованих земельних ділянок.

Зокрема, розділом 5 «Функціональне зонування території детального планування» Пояснювальної записки детального плану території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні визначено, що у межах території, охопленої детальним планом території наявні існуючі функціональні зони: територія багатоквартирної житлової забудови; територія громадської забудови, територія житлової садибної забудови, територія зелених насаджень загального користування, при цьому створюються нові функціональні зони: територія багатоквартирної житлової забудови; територія громадської забудови, територія блокованої житлової забудови (для колективного житлового будівництва).

При цьому, оспорюваним детальним планом території враховано те, що комплексний план просторового розвитку території Мукачівської міської територіальної громади станом на час розробки містобудівної документації не розроблявся, а при розробці керувалися даними Генерального плану міста Мукачева, що затверджений рішенням 12 сесії Мукачівської міської ради 22 скликання від 22 жовтня 1997 року.

Окрім того, Генеральний план міста Мукачева, як основна містобудівна документація, затверджена до прийняття та введення в дію Закону України «Про регулювання містобудівної документації» та Закону України від 17 червня 2020 року №711-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель», та відповідно, без врахування встановлених положень.

Із зазначеного є можливість встановити, що затвердження оспорюваної містобудівної документації відбулося у лютому 2024 року, тобто спірні правовідносини у цій справі виникли вже після набрання чинності та введення у дію Закону України від 17 червня 2020 року №711-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель», відтак органом місцевого самоврядування правомірно та обґрунтовано застосовані положення зазначеного закону щодо можливості визначення функціонального призначення території детальним планом території, а оспорюване рішення прийнято Мукачівською міською радою у відповідності до встановлених вимог чинного законодавства. Наведених положень чинного законодавства позивач не врахував, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог в цілому.

Ба більше, Законом України №711-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» обумовлено порядок визначення належності земельної ділянки до функціональної зони, встановленої до 01 січня 2025 року.

Так, до внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони, належність земельної ділянки до функціональної зони, встановленої до 1 січня 2025 року, визначається відповідно до генерального плану населеного пункту виключно у разі відсутності плану зонування та щодо земельних ділянок у межах населеного пункту, на які не затверджений детальний план території); а планом зонування - виключно щодо земельних ділянок у межах населених пунктів, на які не затверджений детальний план території. Відтак, детальний план території є достатньою містобудівною документацією для визначення належності земельної ділянки до функціональної зони, і у разі наявності такого виду містобудівної документації відомості генерального плану та план) зонування не застосовуються.

З матеріалів справи судом встановлено, що нові функціональні зони, які визначені детальним планом території, обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні, в повній мірі відповідають існуючим.

Так, згідно детального плану території, в межах території охопленої таким, існують наступні функціональні зони: територія багатоквартирної житлової забудови; територія громадської забудови, територія житлової садибної забудови, територія зелених насаджень загального користування.

У межах проектованих земельних ділянок, містобудівною документацією передбачено створення:

- території багатоквартирної житлової забудови;

- території громадської забудови;

- території блокованої житлової забудови (для колективного житлового будівництва).

Одночасно з цим слід зазначити, що згідно ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 26 квітня 2019 року за № 104, сформована індивідуальними чи зблокованими житловими будинками забудова є садибною забудовою, що можлива для реалізації на території житлової садибної забудови.

Щодо посилання позивача на правові позиції Верховного Суду у постановах від 14.08.2018 у справі №815/3880/14, від 21.06.2018 у справі №826/4504/17, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17, від 01.10.2019 у справі №810/4017/17, від 13.04.2020 у справі №160/2852/19, від 15.04.2020 у справі №702/1384/16-а, від 26.05.2020 у справі №750/11932/16-а, від 18.09.2020 у справі №369/10284/17, від 03.11.2020 у справі №826/11632/16, від 11.11.2020 у справі № 191/1169/16-а, від 19.10.2021 у справі №369/9375/17, від 21.10.2021 у справі №826/16737/18, від 27.09.2022 у справі №320/1510/20, від 16.03.2023 у справі №460/3890/20, від 20.04.2023 у справі № 320/9672/21, від 18.01.2024 у справі №380/8447/21, від 28.05.2024 у справі №480/7612/22, від 11.09.2024 у справі №480/1519/23, суд зазначає, що такі не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли під час прийняття Мукачівською міською радою оспорюваного рішення, адже містобудівна документація, яка оскаржувалася у рамках зазначених справ, не приймалася з урахуванням положень Закону України від 17 червня 2020 року №711-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель». Крім того, покликаючись на правові висновки у вищенаведених судових справах, позивач не врахував висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.

Так, Верховним Судом неодноразово зазначалось про необхідність звернення до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі №925/3/7, пункт 40 постанов від 25 квітня 2018 року у справі №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі №910/8956/15 та від 13 вересня 2017 року у справі №923/682/16.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №757/31606/15-ц).

Отже, правові висновки, що викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.07.2023 у справі № 392/856/22, на які посилається позивач, стосуються інших фактичних обставин справи, установлених судами. Тому застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду буде порушенням норм процесуального законодавства.

Спростовуючи аргументи викладені в позові, відповідач посилається на п.6-3 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який доповнено до вищезгаданого закону Законом №711-IX від 17.06.2020.

Відповідно до даного пункту передбачається, що до 1 січня 2025 року функціональне призначення території може визначатися детальним планом території. Дія цього положення не поширюється на території, де затверджені комплексні плани або генеральні плани населеного пункту відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель». При визначенні функціональної зони в такому порядку не допускається зміна (уточнення) раніше визначених планом зонування, генеральним планом населеного пункту функціональних зон на території островів, у межах водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, територій та об`єктів природно-заповідного фонду, водних об`єктів, а також території, на якій розташовані ліси, сквери, парки.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що при вирішенні даного спору варто звернути увагу на норму п.6-3 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно яких: при визначенні функціональної зони в такому порядку не допускається зміна (уточнення) раніше визначених планом зонування, генеральним планом населеного пункту функціональних зон на території островів, у межах водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, територій та об`єктів природно-заповідного фонду, водних об`єктів, а також території, на якій розташовані ліси, сквери, парки.

Отже, закон не допускає зміни (уточнення) раніше визначених планом зонування функціональних зон території, на якій розташовані сквери, парки, шляхом розроблення детальних планів.

Як уже було зазначено в позовній заяві, співставленням графічної частини генерального плану міста Мукачево, а також Плану зонування території міста Мукачево (зонінг) та графічних матеріалів оскаржуваного детального плану території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м. Мукачево встановлено, що детальний план території не узгоджується з вимогами генерального плану території та зонінгу, який є невід`ємною частиною генплану, а по суті змінює частину його функціонального призначення.

Зокрема, у Плані зонування території міста Мукачево встановлено, що територія обмежена вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м. Мукачево відноситься до територіальної зони Ж-1 та накладається на зони Р-3 та Р-3с. Крім того, територіє яка зазначена на картографічних матеріалах до Плану зонування території міста Мукачево є сквером із багаторічними деревами.

Так, рішенням 10 сесія 7 скликання Мукачівської міської ради «Про затвердження «Плану зонування території міста Мукачева (зонінг)» затверджено план зонування території міста Мукачева (https://mukachevo-rada.gov.ua/npas/pro-zatverdzhennya-planu-zonuvannya-teritorii-mista-mukacheva-zonmg), а саме містобудівну документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до пояснювальної записки до плану зонування встановлено, що на території міста розташовано ряд ландшафтно-рекреаційних зон, які на картографічних матеріалах позначені літерою «Р» та яким у пояснювальній записці визначено окремий однойменний розділ.

Так, відповідно до розділу 11 п. 3 пояснювальної записки до плану зонування до даних територій відносяться в тому числі рекреаційні зони озеленених територій загального користування Р-3 та зона зелених насаджень спеціального призначення Р-3с.

Відповідно до даного розділу «Ландшафтно-рекреаційні зони», рекреаційні зони озеленених територій загального користування Р-3 - це зони, визначені для повсякденного відпочинку населення і включають парки, сквери, сади, бульвари, міські ліси, водойми, лугопарки, лісопарки, гідропарки, меморіальні парки.

Пунктом «В» Розділу 5. «План зонування території міста (зонінг). Переважні, супутні та допустимі види забудови земельних ділянок в межах зон» Глави 2 «Режим забудови та використання території міста» дається визначання поняттю види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель. Так, згідно даних положень види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем в межах вимог, встановлених законодавством до використання земель цієї категорії, відповідно зонінгу, іншої містобудівної документації та документації із землеустрою.

Згідно із розділом 12 пояснювальної записки до плану зонування «Перелік переважних, супутніх та допустимих видів використання» вбачається, що в межах територіальних зон «Рекреаційні зони озеленених територій загального користування» встановлено наступні види використання земель:

Переважні види використання:

- озеленені території загального користування (парки, сади, сквери, бульвари, міські ліси, водойми);

- навчально-туристичні та екологічні стежки;

- малі архітектурні форми;

- спортивні майданчики;

Супутні види дозволеного використання:

- споруди, шляхи, лінійні та інші об`єкти транспорту і зв`язку, пов`язані з обслуговуванням даної зони;

- відповідно обладнанні експозиційні зони, що встановлюються адміністрацією;

- заклади прокату необхідного інвентарю;

- громадські вбиральні;

- пункти прокату спортивного інвентарю;

- пересувні тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності (крім споруд із продажу алкогольних (слабоалкогольних) та тютюнових виробів).

Допустимі види використання, які потребують спеціальних погоджень:

- культові споруди;

- меморіальні комплекси;

- станції прокату човнів та рятувальні станції;

- оранжереї;

- пристані;

- фізкультурні майданчики;

- човнові станції, яхтові клуби;

- інші будівлі для конторських та адміністративних цілей, пов`язані з обслуговуванням даної зони.

Відповідно до підрозділу 3 «Ландшафтно-рекреаційні зони Р» розділу 12 «Перелік переважних, супутніх та допустимих видів використання» пояснювальної записки до плану зонування, підзона зелених насаджень спеціального призначення Р-3с - це зона зелених насаджень спеціального призначення виділена для забезпечення правових умов створення і збереження спеціальних зелених насаджень як фактору захисту навколишнього природного середовища від негативного антропогенного впливу.

Переважні види використання:

- озеленення (посадка дерев, кущів, газонів) санітарно-захисних зон (СЗЗ) підприємств, шумових зон об`єктів транспорту, охоронних зон повітряних ліній електропередач, коридорів та інших комунікацій, санітарно-захисних зон охорони об`єктів водопостачання, територій зсувів тощо.

- пожежні депо, лазні, пральні, гаражі, склади (крім громадських та спеціалізованих продовольчих), будівлі управлінь, конструкторських бюро, навчальних закладів, виробничо-технічні училища без гуртожитків, магазини, підприємства громадського харчування, поліклініки;

- науково-дослідні та службові приміщення підприємств, стоянки для громадського та індивідуального транспорту, місцеві та транзитні комунікації, ЛЕП, електростанції, нафто- і газопроводи, свердловини для технічного водопостачання, водо охолоджуючі споруди, споруди для підготовки технічної води, каналізаційні насосні станції, споруди оборотного водопостачання, розсадники рослин для озеленення підприємств та санітарно-захисної зони.

Супутні види дозволеного використання:

- місця короткочасного відпочинку з відповідним обладнанням;

- пляжі з відповідним обладнанням;

- спортивні майданчики;

- станції прокату човнів та рятувальні станції;

- малі архітектурні форми.

- споруди комунальної та інженерно-технічної інфраструктури, необхідні для обслуговування даної зони;

Допустимі види використання, які потребують спеціальних погоджень:

- розміщення закладів по наданню комерційних послуг та підприємницької діяльності.

- громадські вбиральні.

Не допускається розміщувати:

- житлові будинки з при домовими територіями, гуртожитки, готелі, будинки для приїжджих;

- дитячі дошкільні заклади, загальноосвітні школи, лікувально-профілактичні й оздоровчі заклади, стаціонари;

- спортивні споруди, сади, парки, садівничі товариства;

- охоронні зони джерел водопостачання, водозабірні споруди;

- не допускається вирощування сільськогосподарської продукції, ведення тваринництва.

Таким чином вбачається, що вищезгадана територія відноситься до територій призначених для рекреаційних потреб, на які забороняється будівництво житлових будинків. Крім того, варто зауважити, що до початку будівництва багатоквартирного будинку на даній території розташовувався сквер та вона була повністю засаджена багаторічними деревами.

Проте встановлено, що натомість, оспорюваним детальним планом території, відповідна територія віднесена до земель за видом цільового призначення - 02.10 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури».

Зокрема, згідно розділу 5 «Функціональне зонування території детального планування», передбачено створення нових функціональних зон:

- територія багатоквартирної житлової забудови;

- території громадської забудови;

- територія блокованої житлової забудови (для колективного житлового будівництва).

Згідно розділу 6 ДПТ встановлюється проєктована багатоквартирна житлова забудова із поверховістю житла - 5-6 надземних поверхів.

Отже, якщо порівняти оспорюваний детальний план території із Планом зонування території міста Мукачево (зонінг), то чітко вбачається порушення переважних, супутніх та допустимих видів використання територій.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів належним чином правомірність рішення Мукачівської міської ради від 08 лютого 2024 року № 1511 «Про затвердження містобудівної документації «Детальний план території обмеженої вулицями Набережна Незалежності, Валленберга Рауля та Небесної Сотні в м. Мукачево», у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 205, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Мукачівської окружної прокуратури (вул. А. Лінтура, буд. 15, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600) до Мукачівської міської ради (вул. Духновича, буд. 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мукачево Сіті 2024» (вул. Кропивницького Марка, буд. 4, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець