Справа № 640/18805/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

18 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/18805/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальна ресторанна група - Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Глобальна ресторанна група - Україна» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування наказу від 07.06.2021 № 4650-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальна ресторанна група - Україна» (код 38321216)».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2022 закрито провадження у справі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022 скасовану ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2022, а справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.06.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано для розгляду до Луганського окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу Луганського окружного адміністративного суду для розгляду цієї адміністративної справи визначена суддя Свергун І.О.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 прийнято до провадження справу № 640/18805/21 та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.03.2025 від відповідача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій він із посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену постанові від 08.09.2021 року по справі № 816/228/17, зазначає, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Так, наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 07.06.2021 № 4650-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - Україна (КОД 38321216)» на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - Кодекс), у зв`язку з незгодою ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216) з висновками акта перевірки від 13.05.2021 № 38755/Ж5/26-15-07-01-01/38321216 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2019, валютного - за період з 01.07.2018 по 31.12.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2018 по 31.12.2019 та іншого законодавства за відповідний період та поданням заперечення (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 26.05.2021 № 58953/6), призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216) з питань, що стали предметом оскарження.

На підставі направлень від 19.01.2023 № 987/26-15-07-01-01, № 988/26-15-07-01-01 та на підставі наказу від 07.06.2021 № 4650-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА».

За результатами перевірки складено акт від 08.02.2023 № 10195/Ж5/26-15-07-01-01/38321216, який було направлено позивачу засобами поштового зв`язку.

На підставі вищевказаного акту винесено податкові повідомлення-рішення від 14.02.2023 р. № 1, № 1, № 1, які також надіслані позивачу засобами поштового зв`язку.

З наведеного вбачається, що контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, на підставі даного наказу складено акт про проведення перевірки, а за результатами перевірки винесено податкові повідомлення-рішення, тому цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дії контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами для позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також у порядку жодного судочинства.

06.03.2025 та 14.03.2025 від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких він, зокрема, посилається на таке. Наказ від 07.06.2021 № 4650-п, який є предметом спору в даній справі, був визнаний самим же відповідачем таким, що втратив чинність на підставі наказу від 30.12.2022 № 6019-п. Позивач наголошує на тому, що на стор. 2 Акта перевірки від 08.02.2023 №10195/Ж5/26-15-07-01-01/38321216 зазначено, що у зв`язку зі змінами у п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні Положення» Податкового кодексу України відповідачем було винесено новий наказ від 30.12.2022 № 6019-п, яким і було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, а в п. 3 наказу було чітко прописано, що: «визнати таким, що втратив чинність наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 07.06.2021 № 4650-п…». Згідно з чим, на підставі направлень від 19.01.2023 № 987/26-15-07-01-01, № 988/26-15-07-01-01 та на підставі наказу від 30.12.2022 № 6019-п (зазначено на стор. 2 Акта перевірки) була проведена податкова перевірка. За результатами такої податкової перевірки був складений Акт перевірки, винесені податкові-повідомлення рішення, які були оскаржені позивачем в судовому порядку. Тобто податкова перевірка була проведена саме на підставі наказу від 30.12.2022 № 6019-п, а не на підставі наказу від 07.06.2021 № 4650-п. Відтак спірний наказ не був реалізований. Позивач просив суд врахувати вказані письмові пояснення та вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Розглянувши матеріали справи та вирішуючи по суті вказане клопотання, суд виходить з такого.

У відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судом установлено, що наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 07.06.2021 № 4650-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - Україна (КОД 38321216)» на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - Кодекс), у зв`язку з незгодою ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216) з висновками акта перевірки від 13.05.2021 № 38755/Ж5/26-15-07-01-01/38321216 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2019, валютного - за період з 01.07.2018 по 31.12.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2018 по 31.12.2019 та іншого законодавства за відповідний період та поданням заперечення (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 26.05.2021 № 58953/6), призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216) з питань, що стали предметом оскарження.

Проте наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 30.12.2022 № 6019-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216) призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216) з 19.01.2023 по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів, а також визнано таким, що втратив чинність наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 07.06.2021 № 4650-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216)» (пункт 3 наказу).

За результатами перевірки складено акт від 08.02.2023 № 10195/Ж5/26-15-07-01-01/38321216, а також винесено податкові повідомлення-рішення від 14.02.2023 № 1, № 1, № 1, що не заперечується сторонами.

Отже, спірний наказ від 07.06.2021 № 4650-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛЬНА РЕСТОРАННА ГРУПА - УКРАЇНА» (код 38321216)» було визнано таким, що втратив чинність, самим відповідачем.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

За таких обставин, оскільки оскаржений наказ визнано таким, що втратив чинність, самим відповідачем, такий наказ не створює для платника податків жодних правових наслідків у виді виникнення, зміни або припинення його прав, не породжує для нього будь-яких обов`язків, відтак відсутня необхідність визнання цього наказу протиправним та можливість його скасування. Визнавши спірний наказ таким, що втратив чинність, відповідач усунув порушення, з приводу якого позивач звернувся до суду.

За вказаних обставин суд провадження у справі слід закрити за пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України, а не за пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, як просить відповідач.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд дійшов такого.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн на підставі платіжного доручення від 29.06.2021 № 3539.

За таких обставин судовий збір у сумі 2270,00 грн належить повернути позивачеві з Державного бюджету.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правила розподілу судових витрат унормовані статтями 139-141 КАС України.

Відповідно до частин першої, третьої, восьмої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Згідно зі статтею 141 КАС України якщо спір вирішується шляхом примирення і сторони не дійшли згоди щодо розподілу судових витрат, то кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Відтак, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право на присудження на його користь понесених ним витрат у справі з відповідача - суб`єкта владних повноважень - у разі задоволення (часткового задоволення) позову, або у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви.

У цій справі позивач не подавав заяву про відмову від позову в порядку статті 189 КАС України, а суд не приймав рішення про задоволення (часткове задоволення) позову або про закриття провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 238 КАС України, натомість закриває провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Зі змісту статті 139 КАС України не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Разом з тим, частина восьма статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Фактів зловживання відповідачем процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача в контексті частини 8 статті 139 КАС України, як підстав для повного або часткового покладення на таку сторону судових витрат, суд не встановив. Навпаки у ході судового розгляду справи відповідач визнав помилку й виправив її, а права позивача поновлені до завершення судового процесу.

Тому суд вважає, що понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу слід залишити за ним, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на відповідача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.12.2020 у справі №1.380.2019.001303, від 27.04.2023 у справі № 260/3162/22.

З огляду на вищенаведене заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не належить до задоволення.

Керуючись ст. ст. 238, 242, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України відмовити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 640/18805/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальна ресторанна група - Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобальна ресторанна група - Україна» (03049, м. Київ, вул. Січеславська, будинок 1, код за ) сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) на підставі платіжного доручення від 29.06.2021 № 3539.

У задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Роз`яснити позивачу, що в силу вимог частини другої статті 239 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун