Справа № 600/1791/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1791/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Хмельницькій області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.03.2024 №85 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 07.07.1986 по 10.12.1986 в АТП - 2460 «Черновицкого Облагростроя Украгрострой УССР», з 02.10.1991 по 01.04.1992 на посаді водія автомобіля УАЗ-452 в Тресті «Укрсельзнергомонтаж», з 22.02.2005 по 31.05.2017 на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів у філії 13-й автобусний парк Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП; НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

1.2. Ухвалою суду від 24.04.2024 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та повідомлено сторони про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

1.3. Ухвалою суду від 06.06.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи №600/1791/24-а у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовити.

1.4. Ухвалою суду від 06.06.2024 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () (далі - ГУ ПФУ в Чернівецькій області) до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позовної заяви, позивач зазначає, що 12.03.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

2.2. Листом від 28.03.2024 року №2400-1706-8/13671 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.03.2024 №85 йому відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.8. ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за результатами розгляду заяви через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу. При цьому до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи водієм автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів в особливих умовах з 22.02.2005 по 31.05.2017 у філії 13-й автобусний парк Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс», оскільки організація знаходиться на території держави, з якою розірвано дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

2.3. Позивач наголошує, що як вбачається з довідки, що уточнює особливий характер роботи або умови, необхідні для дострокового призначення трудової пенсії за віком ДУП м.Москви «Мосгортранс» від 28.11.2023 №1455 ОСОБА_1 , працював повний робочий день у філії 13-й автобусний парк Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс», Відділ експлуатації, як водій автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів в особливих умовах в періоди з 22.02.2005 по 31.05.2017.

2.4. Окрім того, у трудовій книжці чітко зазначені відомості щодо роботи у вказані періоди, записи засвідчені підписами відповідальної особи та скріплені печаткою установи, де він працював. Без врахування вказаного спірного періоду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області встановлено, що страховий стаж становить 17 років 1 місяць 13 днів, а пільговий стаж становить 1 рік 4 місяці 24 дні.

2.5. Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при розрахунку його страхового стажу також не були враховані періоди роботи з 07.07.1986 по 10.12.1986 в АТП - 2460 «Черновицкого Облагростроя Украгрострой УССР» та з 02.10.1991 по 01.04.1992 на посаді водія автомобіля УАЗ-452 в Тресті «Укрсельзнергомонтаж», відомості щодо яких зазначені в трудовій книжці, засвідчені підписами відповідальних осіб та скріплені печаткою установ, де він працював.

2.6. Таким чином позивач стверджує, що з урахуванням спірних періодів та стажу, який підтверджений органами Пенсійного фонду, його страховий стаж становитиме більше 30 років, з яких стаж роботи водієм міського пасажирського транспорту більше 12 років 6 місяців, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

2.7. Вважає дії відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 07.07.1986 по 10.12.1986, 02.10.1991 по 01.04.1992 року, з 22.02.2005 по 31.05.2017 та відмови у призначені мені пенсії на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними, не відповідають вимогам законодавства та порушують його гарантовані законом права на належний соціальний захист, на гідне пенсійне забезпечення, на призначення пенсії.

Позиція відповідача

2.8. До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.9. 12.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2.10. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.03.2024 № 55 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 30 років та відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців, про що повідомлено позивача листом головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28.03.2024 №2400-1706-13671.

2.11. До страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 22.02.2005 по 31.05.2017, організація знаходиться на території держави, з якою розірвані дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

2.12. До страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 07.07.1986 по 10.12.1986 в АТП-2460 «Черновицкого Облагростроя Украгрострой УССР», з 02.10.1991 по 01.04.1992 на посаді водія автомобіля УАЗ-452 в тресті «Укрсельэнергомонтаж», оскільки в трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993, записи не завірені печаткою та підписом відповідальної особи. Жодних інших документів, підтверджуючих вище зазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 позивачем при зверненні за призначенням пенсії не надано.

Позиція третьої особи

2.13. До суду від ГУ ПФУ в Чернівецькій області надійшли пояснення, в яких представник третьої особи зазначив, що у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.14. Так вказує, що за наданими документами по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розраховано страховий стаж, який склав 17 років 1 місяців 13 днів. Пільговий стаж особи становить 1 рік 4 місяців 24 дні. За доданими документами до страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 22.02.2005 по 31.05.2017, оскільки організація знаходиться на території держави, з якою розірвано дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

2.15. Враховуючи вищенаведені факти та норми чинного законодавства вважає, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства, таким чином в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки у позивача відсутній пільговий стаж.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що 12.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 про призначення пенсії була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

3.2. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.03.2024 року про призначення пенсії, ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийнято рішення від 19.03.2024 № 55 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 30 років та відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців.

У вказаному рішенні ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.03.2024 № 55 зазначено те, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 22.02.2005 по 31.05.2017, оскільки організація знаходиться на території держави, з якою розірвано дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Також визначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 17 років 1 місяців 13 днів; пільговий стаж становить 1 рік 4 місяців 24 дні. Необхідний страховий стаж становить 31 рік.

3.3. Також, згідно наявного у матеріалах справи розрахунку стажу (форма РС-право) ОСОБА_1 судом встановлено, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області при розрахунку страхового стажу позивача також не були враховані періоди роботи з 07.07.1986 по 10.12.1986 в АТП - 2460 «Черновицкого Облагростроя Украгрострой УССР» та з 02.10.1991 по 01.04.1992 на посаді водія автомобіля УАЗ-452 в Тресті «Укрсельзнергомонтаж».

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Предметом цього позову є рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій від 19.03.2024 №55, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV. А тому суд має надати такому рішенню відповідача оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

4.2. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

4.3. Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

4.4. За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

4.5. Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV, в редакції чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії).

4.6. Частиною 1 статті 24 вказаного Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

4.7. Згідно частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

4.8. Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

4.9. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення 05.11.1991 року №1058-IV).

4.10. Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

4.11. Згідно частини 4 статті 26 Закону №1058-IV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

4.12. Також, згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу:

- для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

- для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

4.13. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

4.14. Відповідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

4.15. Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

4.16. Відповідно до пункту 17 указаного Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

4.17. Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

4.18. Судом у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 12.03.2024 року звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

4.18. Однак, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 12.03.2024 року про призначення пенсії, ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийнято рішення від 19.03.2024 року №55 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 30 років та відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців.

4.19. У в казаному рішенні ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.03.2024 року №55зазначено те, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 22.02.2005 року по 31.05.2017 року, оскільки організація знаходиться на території держави, з якою розірвано дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

4.20. Щодо незарахування спірних періодів роботи позивача з 22.02.2005 року по 31.05.2017 року на території Російської Федерації до її страхового стажу, суд вказує наступне.

4.21. Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявна довідка Державного унітарного підприємства міста Москва «Мосготранс» від 28.11.2023 року №1455, в якій наведено точні періоди роботи ОСОБА_1 на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирський перевезень з 22.02.2005 року по 31.05.2017 року із зазначенням підстав, а саме періоди:

- з 22.02.2005 по 10.10.2005;

- з 12.10.2005 по 20.01.2006;

- з 27.01.2006 по 10.10.2006;

- з 31.10.2006 по 21.06.2007;

- з 01.08.2007 по 29.06.2008;

- з 01.07.2008 по 27.06.2009;

- з 30.06.2009 по 28.06.2010;

- з 30.06.2010 по 28.06.2011;

- з 08.07.2011 по 30.05.2012;

- з 06.06.2012 по 11.03.2013;

- з 17.04.2013 по 15.03.2014;

- з 19.03.2014 по 13.12.2014;

- з 26.12.2014 по 31.07.2014;

- з 01.08.2015 по 31.01.2016;

- з 01.02.2016 по 31.05.2017.

4.22. Окрім цього, про періоди роботи з 22.02.2005 року по 26.12.2014 року які визначені у вказаній довідці, наявні також записи у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 05.09.1989 року та вкладиші у трудову книжку НОМЕР_3 (запис з №33 по №59).

4.23. Суд зазначає, що при визначені права на пенсійне забезпечення суд відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону №1058-IV, вправі застосовувати міжнародні договори з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

4.24. Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація.

4.25. Так, відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

4.26. Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

4.27. Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

4.28. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

4.29. Статтею 7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

4.30. Згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

4.31. Отже, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Російської Федерації або на підприємстві зареєстрованому на території Російської Федерації після 13.03.1992 року, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в РФ. Тобто, існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

4.32. Відтак, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії.

4.33. Окрім того, аналіз наведеного вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

4.34. Принагідно суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі - Постанова №1328) передбачено вихід України з цієї Угоди, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України з 19.06.2023 року.

4.35. Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 Україна як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

4.36. З огляду на викладене, суд відхиляє доводи представників відповідачів про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , періодів роботи в Російській Федерації в Державному унітарному підприємстві міста Москва «Мосготранс», з огляду на те, що з 01.01.2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, оскільки під час роботи позивача в Російській Федерації вказана Угода була обов`язкова для України як держави-учасниці. Водночас вихід Російської Федерації з даної Угоди жодним чином не впливає на зобов`язання України як держави-учасниці даної Угоди дотримуватися норм цієї та угоди та зарахувати стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди до трудового стажу, який враховується при встановленні права на пенсію.

4.37. Надана трудова книжка позивача НОМЕР_2 від 05.09.1989 року та вкладиш у трудову книжку НОМЕР_3 із здійсненими записами про періоди роботи, разом із наданою органу Пенсійного фонду України довідкою від 28.11.2203 року №1455 підтверджують періоди роботи ОСОБА_1 на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирський перевезень із належним відрахуванням страхових внесків.

4.38. Поряд з цим наголошує, що відповідачем не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки позивача, а також інших наданих позивачем документів, або ж доказів, які б підтверджували несплату страхових внесків до пенсійних органів Російської Федерації, в тому числі з вини позивача.

4.39. Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 22.02.2005 року по 31.05.2017 року є безпідставними та не обґрунтованими.

4.40. Окрім цього, у цій справі судом встановлено, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області при розрахунку страхового стажу позивача (не пільгового) також не були враховані періоди роботи з 07.07.1986 року по 10.12.1986 року в АТП-2460 «Черновицкого Облагростроя Украгрострой УССР» та з 02.10.1991 року по 01.04.1992 року на посаді водія автомобіля УАЗ-452 в Тресті «Укрсельзнергомонтаж», оскільки в трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993, записи не завірені печаткою та підписом відповідальної особи.

4.41. Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 07.07.1986 року по 10.12.1986 року та з 02.10.1991 року по 01.04.1992 року суд зазначає наступне.

4.42. Так, згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 14.06.1986 року ОСОБА_1 працював з 07.07.1986 року по 10.12.1986 року в АТП-2460 «Черновицкого Облагростроя Украгрострой УССР» на посаді учня автослюсаря.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 05.09.1989 року ОСОБА_1 працював з 02.10.1991 року по 01.04.1992 року на посаді водія автомобіля УАЗ-452 в Тресті «Укрсельзнергомонтаж».

4.43. Згідно пунктів 2.2-2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі Інструкція №58) заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується 05.01.1993.

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

4.44. Згідно пунктів 2.11-2.13 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

4.45. Записи про причини звільнення повинні здійснюватися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюванням чинного законодавства з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.25 Інструкція № 58).

4.46. Крім того, згідно з пункту 2.26 Інструкція № 58 запис про звільнення в трудовій книжці працівника здійснюється з дотриманням наступних правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

4.47. Аналогічні за змістом положення містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162, яка не застосовується з дня прийняттям наказу Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

4.48. Суд також зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

4.49. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а відтак, не повинно впливати на її особисті права. Такий висновок суду узгоджується з правою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

4.50. Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

4.51. Більше того, у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17 Верховний Суд звертає увагу, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

4.52. Поряд з цим, у постанові від 21 лютого 2018 року у справ № 687/975/17 (адміністративне провадження № К/9901/110/17) Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

4.53. Суд зазначає, що не зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача згідно із трудовою книжкою буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

4.54. Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неповне/невірне зазначення прізвища, ім`я та по батькові позивача підприємством, яке відкривало та вносило відповідний запис в трудову книжку, не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

4.55. Суд також вважає за необхідне зауважити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення/перерахунок пенсії, або ж для підтвердження періодів трудової діяльності було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

4.56. Натомість, відповідачем не надано суду доказів здійснення будь-яких запитів на підтвердження спірного періоду роботи позивача та не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.

4.57. Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

4.58. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

4.59. Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

4.60. Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1 ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

4.61. Водночас, суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

4.62. Натомість, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

4.63. Відтак, суд вважає, що спірні періоди роботи позивача підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача з огляду на наявні про це відповідні відомості в трудовій книжці. При цьому, позивач не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки. У свою чергу, відповідачем не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки позивача, а також інших наданих позивачем документів.

4.64. Суд враховує також актуальну практику Верховного Суду щодо спірних правовідносин, а саме позицію, що викладена у постанові від 28.01.2025 року у справі №300/8132/23 про те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Разом з тим, у разі якщо остання містить неправильні чи неточні записи про періоди роботи (тобто такі, з приводу яких виникають сумніви у їх достовірності) то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, визначені пунктом 3 Порядку №637. Також у разі неможливості одержання необхідних документів внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку (у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями) трудовий стаж може бути установлений на підставі показань не менше двох свідків , які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

4.65. Водночас, у контексті спірних правовідносин, суд вважає за доцільне врахувати спірні періоди роботи позивача до страхового стажу позивача, адже безпосередні записи про такі період роботи позивача оформлені у трудовій книжці у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

4.66. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.03.2024 року № 55 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якими є відповідачі.

5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

5.3. Відповідачем у цій справі не доведено суду правомірність рішення від 19.03.2024 № 55 про відмову у призначенні пенсії.

5.4. Поряд з цим, щодо обраного позивачем способу захисту, то суд зазначає наступне. Так, здійснення призначення пенсії та визначення розміру пенсії, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідачів і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачами. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

5.5. Відповідно, обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV є передчасним.

5.6. Відтак, враховуючи положення частини 3 статті 245 КАС України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, зобов`язати відповідача:

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

5.7. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав викладених у його мотивувальній частині.

5.10. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 22.04.2204 року.

6.3. Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 605,60 грн (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який і порушив права позивача.

6.4. Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.03.2024 року № 85 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи: з 07.07.1986 року по 10.12.1986 року в АТП-2460 «Черновицкого Облагростроя Украгрострой УССР», з 02.10.1991 року по 01.04.1992 року на посаді водія автомобіля УАЗ-452 в Тресті «Укрсельенергомонтаж» згідно записів трудових книжок НОМЕР_4 від 14.06.1986 року та НОМЕР_2 від 05.09.1989 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового стажу періоди роботи: з 22.02.2005 по 10.10.2005; з 12.10.2005 по 20.01.2006; з 27.01.2006 по 10.10.2006; з 31.10.2006 по 21.06.2007; з 01.08.2007 по 29.06.2008; з 01.07.2008 по 27.06.2009; з 30.06.2009 по 28.06.2010; з 30.06.2010 по 28.06.2011; з 08.07.2011 по 30.05.2012; з 06.06.2012 по 11.03.2013; з 17.04.2013 по 15.03.2014; з 19.03.2014 по 13.12.2014; з 26.12.2014 по 31.07.2014; з 01.08.2015 по 31.01.2016; з 01.02.2016 по 31.05.2017, на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів у філії 13-й автобусний парк Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 05.09.1989 року, вкладишу у трудову книжку НОМЕР_3 та довідки Державного унітарного підприємства міста Москва «Мосготранс» від 28.11.2023 року №1455

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

6. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 22.04.2204 року судового збору у розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Г.Чекірди, буд. 10, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, ).

Суддя О.В. Анісімов