Справа № 420/28846/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28846/23

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В. Дата і місце ухвалення: 19.12.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Львівської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ПРЕМІУМ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП ПРЕМІУМ» (далі позивач, ТОВ «ТОП ПРЕМІУМ») звернулось до суду з позовом до Львівської митниці (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209170/2023/002062 від 15.06.2023 р.

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.06.2023 року №UА209000/2023/900504/2.

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209170/2023/002115 від 19.06.2023 р.

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 19.06.2023 року №UА209000/2023/900529/2..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що позивач звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованого товару, подавши відповідачу усі необхідні документи. При визначенні митної вартості товару декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Позивач стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року позов ТОВ «ТОП ПРЕМІУМ» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «ТОП ПРЕМІУМ».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги того, що, при проведенні відповідачем у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. За таких обставин та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку декларантом було надано відмову. Сторона відповідача доводить, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Стверджує, що митну вартість імпортованого товару було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. За наведеного сторона відповідача доводить, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2023 року між ТОВ «ТОП Преміум» (Україна), як покупцем, та VARMORA GRANITO PVT LTD (Індія) як продавцем, було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №, за яким продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується придбати Товар, зазначений у рахунках до цього Договору, та розрахуватися за товар відповідно до визначених умов у ст.3. Договору. Основні умови купівлі продажу погоджуються сторонами в цьому договорі та рахунках, які підписуються обома сторонами та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.1. Договору сторони погодились, що товари, які продаються продавцем та купуються покупцем перераховані та описані в рахунках до цієї угоди, а рахунки стають невід`ємною частиною угоди. У рахунках сторони перераховують товари, що продаються продавцем та купуються покупцем, їх найменування, кількість, ціни, характеристики, індивідуальні ознаки, відомості про інші якості, що ідентифікують товар, а також в якості гарантії, що застосовується до товару, термін доставки товару. З моменту підписання сторонами рахунку до договору, покупець вважається таким, що підтвердив замовлення на товар (п.2.2. Договору).

Розділом 3 Договору визначений порядок розрахунків, а саме: п.3.2. покупець сплачує продавцю за товар передоплату у розмірі 30% вартості купівлі-продажу товару протягом 3 днів з дати підтвердження замовлення на товар. Покупець зобов`язується сплатити решту вартості товару не пізніше ніж протягом 15 днів з дати виставлення рахунку-фактури продавцем, якщо інше не домовлено сторонами у письмовій формі.

Специфікацією №2 до контракту № від 23 січня 2023 року сторонами був узгоджений товар.

Митне оформлення даного товару здійснювалося двома митними деклараціями №23UA75U9 від 15.06.2023р. та 23UA0102 від 19.06.2023р., за якими Відповідачем були прийняті картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, які оскаржуються позивачем.

Поставка товару відбувалася в межах одного контракту № від 23 січня 2023 року, однієї Специфікації №2, оплата відбувалася на підставі одного рахунка-фактури (інвойс) (Commercial invoice) № EX22230791 від 25.03.2023р., доставка товару здійснювалась на підставі одного Коносаменту (Bill of lading) № MEDUIU238222 від 30.03.2023р.

Крім того, між ТОВ «Прайд Лоджистик» та ТОВ «ТОП Преміум» укладений Договір №01032023 від 01.03.2023 року на транспортно-експедиційні послуги (організації перевезення вантажів). Відповідно до умов п.1.1. Договору ТОВ «Топ Преміум» доручає, а експедитор приймає на себе обов`язок за винагороду та за рахунок Клієнта або вантажоодержувача виконувати або організовувати протягом дії цього Договору комплекс послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів Клієнта, а також діючи на підставі дозволу на митно-брокерську діяльність №АА002871 і відповідно до положення "Про діяльність митних брокерів на території України", бере на себе зобов`язання по митно-брокерського обслуговування Клієнта в зоні діяльності митниці України.

15.06.2023 року з метою здійснення митного оформлення товару за вищезазначеним контрактом від 23.01.2023 року № з VARMORA GRANITO PVT LTD (Індія), в межах Специфікації №2 до контракту від 23 січня 2023 року, декларантом позивача була подана електронна митна декларація №23UA75U9, в якій митна вартість визначена за ціною договору (контракту).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Плитка з кам`яної кераміки, глазурована, з коефіцієнтом поглинання води не більше 0,5 мас%: розміром 600х600мм: STATUARIO GLENZA - 1313.28 м2; MAJESTIC OНХЧ - 1313.28 м2; GOLDEN MARCO - 1368.00м2; Виробник: VARMORA GRANITO PVT. LTD. Торгівельна марка: немає даних; Країна виробництва: IN

Умови поставки (графа 20) FOB IN MUNDRA, маса нетто (кг) 77672 (графа 38), валюта і загальна сума за рахунком 19 408,08 EUR (графа 22), обмінний курс 39,5069 EUR (графа 23), вартість 967 070,10 грн. (графа 12 відомості про вартість), країна відправлення (графа 15) Індія.

Разом з митною декларацією декларантом було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 25.03.2023р., рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № EX22230791 від 25.03.2023р., коносамент (Bill of lading) № MEDUIU238222 від 30.03.2023р., три автотранспортні накладні (Road consignment note) №№б/н від 13.06.2023р., Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № GCCI/2023/016/0254235A/00293540 від 08.04.2023р., форми TIF (міжнародне залізничне транзитне сполучення) (TIF form) №№33947453, 33947473, 33947491 від 22.05.2023р., банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 22.03.2023р., банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 05.04.2023р., банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 04.05.2023р., довідка, що підтверджує вартість перевезення товару №26/05-1 від 26.05.2023р., прейскурант (прайс-лист) виробника товару №2023 V02 від №б/н від 23.01.2023р., зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № від 23.01.2023p., специфікація №2 від 23.01.2023р., договір про надання послуг митного брокера (договір (контракт) про перевезення) № 01032023 від 01.03.2023р.

Листом № 15/06-1 від 15.06.2023р. декларант повідомив відповідача, що декларантом був наданий повний пакет документів, також додатково надав відповідачу рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 76 від 10.05.2023р. та каталог виробника № б/н від 23.01.2023р. Даним листом було повідомлено відповідача, що інших додаткових документів надати немає можливості через їх відсутність та просив на підставі наданих документів прийняти рішення про визначення митної вартості за ціною угоди з виробником товару № від 23.01.2023р. в найкоротший термін, щоб уникнути додаткових витрат, пов`язаних з простоєм транспортного засобу.

За результатами митного оформлення ЕМД відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.06.2023 року №UA209170/2023/002062 та рішення про коригування митної вартості товарів від 15.06.2023 року №UA209000/2023/900504/2.

В обґрунтування рішення про коригування митної вартості товарів у розділі 33 рішення вказано, що відповідно до інвойсу № ЕX22230791 від 25.03.2023 продавець поставляє товар на умовах FOB MUNDRA Індія». Відповідно до Incoterms термін FOB - Free on Board (Назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. Зважаючи на викладене та відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ до митної вартості включаються, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Відповідно до наданого рахунку № 76 від 10.05.2023 є вартість послуг з доставки вантажу морським транспортом та доставка залізницею. А послуги які надавались в порту призначення: розвантаження, обробка, зберігання та митне оформлення в порту призначення, не включені до цього рахунку, та інші рахунки на ці послуги не подані, чим порушено ч. 10 та 21 ст. 58 МКУ.

Відповідно до п. 4.1 контракту від 23.01.2023 № вказано умови поставки EXW Гуджарат Індія, а у комерційному інвойсі від 25.03.2023 № 222230791 зазначено FOB Мундра Індія. Дана розбіжність в документах впливає на величину складових митної вартості.

19.06.2023 р. з метою здійснення митного оформлення Позивачем по вищезазначеному контракту від 23.01.2023 року № 3 VARMORA GRANITO PVT LTD (Індія), в рамках Специфікації №2 до контракту від 23 січня 2023 року, декларантом Позивача також була подана електронна митна декларація №23UA0102 від 15.06.2023р., в якій митна вартість визначена за ціною договору (контракту).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Плитка з кам`яної кераміки, глазурована, з коефіцієнтом поглинання води не більше 0,5 мас%: розміром 600х600мм: PARADISO GREY-1313.28м2; SIVAS SATUARIO - 2712.96 м2; EMPRADOR VETICAN-1368.00 м2; Виробник: VARMORA GRANITO PVT. LTD. Торгівельна марка: немає даних; Країна виробництва: IN.

Умови поставки (графа 20) FOB IN MUNDRA, маса нетто (кг) 104888 (графа 38), валюта і загальна сума за рахунком 25 137,17 EUR (графа 22), обмінний курс 40,081 EUR (графа 23), вартість - 1 274 612,27 грн. (графа 12 відомості про вартість), країна відправлення (графа 15) - Індія.

Разом з митною декларацією декларантом було подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) б/н від 25.03.2023р., Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № EX22230791 від 25.03.2023р., Коносамент (Bill of lading) № MEDUIU238222 від 30.03.2023р., Автотранспортні накладні (Road consignment note) №№2100,3007,6593,8497 від 17.06.2023р., Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № GCCI/2023/016/0254235A/0029354 від 08.04.2023р., Форми TIF (міжнародне залізничне транзитне сполучення) (TIF form) №№33947456, 33947469, 33947470, 33947506 від 22.05.2023р., Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 22.03.2023р., Рахунок- фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №76 від 10.05.2023р., довідка, що підтверджує вартість перевезення товару №26/05-2 від 26.05.2023р., Прейскурант (прайс-лист) виробника товару №2023 V02 від 23.01.2023р., Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № від 23.01.2023 р., специфікація №2 від 23.01.2023р., Договір про надання послуг митного брокера (Договір (контракт) про перевезення) № 01032023 від 01.03.2023р., Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 10063584 від 18.06.2023p.

Листом № 19/06-1 від 19.06.2023р. Декларант повідомив Відповідача, що Декларантом був наданий повний пакет документів та повідомлено, що більш додаткових документів надати не має можливості, за їх відсутності, та просив Відповідача на підставі наданих документів, прийняти рішення про визначення митної вартості за ціною угоди з виробником товару № від 23.01.2023р. в найкоротший термін, щоб уникнути додаткових витрат, пов`язаних з простоєм транспортного засобу

За результатами митного оформлення ЕМД відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.06.2023 року №UA209170/2023/002115 та рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2023 року №UA209000/2023/900529/2.

Обґрунтування рішення про коригування митної вартості товарів міститься в розділі 33 рішення, де зазначено, що відповідно до інвойсу № ЕX22230791 від 25.03.2023 продавець поставляє товар на умовах FOB MUNDRA Індія. Відповідно до Incoterms термін FOB - Free on Board (Назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. Зважаючи на викладене та відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ до митної вартості включаються такі витрати зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Відповідно до наданого рахунку № 76 від 10.05.2023 є вартість послуг з доставки вантажу морським транспортом та доставка залізницею. А послуги які надавались в порту призначення (розвантаження, обробка, зберігання та митне оформлення в порту призначення), не включені до цього рахунку, та інші рахунки на ці послуги не подані, чим порушено ч. 10 та 21 ст. 58 МКУ.

Відповідно до п. 4.1 контракту від 23.01.2023 № вказано умови поставки EXW Гуджарат Індія, а у комерційному інвойсі від 25.03.2023 № 222230791 зазначено FOB Мундра Індія. Дана розбіжність в документах впливає на величину складових митної вартості.

Позивач вважає картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів протиправними та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі МК України), заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Проте, в оскаржуваних рішеннях відповідача не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що позивачем заявлено неповні чи/або недостовірні відомості саме щодо митної вартості заявленого позивачем до декларування товару, зокрема, не вказано, які саме складові митної вартості є непідтвердженими.

З оскаржуваного рішень відповідача про коригування заявленої митної вартості товару не вбачається, в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості на підставі поданих документів позивачем.

Витребовуючи у позивача додаткові документи та доходячи висновку про неможливість розмитнення товару позивача за ціною договору, відповідач в оскаржуваному рішенні вказав, що в поданих документах містяться розбіжності, не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Однак, відповідач в рішенні про коригування митної вартості жодним чином не обґрунтовував вказаний висновок.

В рішенні відповідача відсутні посилання, які саме складові заявленої позивачем митної вартості є непідтвердженими, на думку відповідача.

Також, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач вказав на те, що декларантом не подані всі витребувані документи для підтвердження митної вартості.

Водночас, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно не погодився з висновком митного органу щодо наявності розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення документах, а також і висновком про недостатність наданих позивачем документів та про неможливість перевірити правильність розрахунку митної вартості задекларованого товару, з огляду на викладене.

Так, що стосується доводів апелянта про ненадання декларантом документів на підтвердження вартості послуг, які надавались в порту призначення (розвантаження, обробка, зберігання та митне оформлення в порту призначення) та які не включені до рахунку № 76 від 10.05.2023, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що відповідачу для підтвердження витрат на транспортування Декларантом була надана довідка про транспортні витрати №26/05-1 від 26.05.2023р., в якій зазначено, що морський фрахт від порту Мундра до порту Гдиня складає 109705,80 грн, що вже включає усі витрати, ризики та втрати, а отже в дану суму вже включено витрати зокрема на транспортування товару до порту ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України.

Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що відповідачу були надані декларантом рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №76 від 10.05.2023р., Коносамент (Bill of lading) №MEDUIU238222 від 30.03.2023р., автотранспортні накладні та форми TIF (міжнародне залізничне транзитне сполучення) (TIF form).

Позивач в свою чергу до суду першої інстанції надав для підтвердження інвойс компанії, яка здійснювала морське перевезення вантажу та надавало термінальні послуги у порту призначення.

Так, як вірно встановив суд першої інстанції, у інвойсі № UAEWI0133223 від 02.05.2023р., зазначено, у тому числі, пункт 9 (TERMINAL HANDLING CHARGE - вивантаження з борту судна). Сума до сплати складає 7000,00 доларів США. Як зазначалося вище, митне оформлення даного товару здійснювалося двома митними деклараціями №23UA75U9 від 15.06.2023р. та №23UA01U2 від 19.06.2023р., за якими Відповідачем були прийняті картки відмови та рішення про коригування, які оскаржуються.

Відповідно до довідки про транспорті витрати від 26 травня 2023р. №26/05-1, яка надавалася відповідачу у складі документів до МД №23UA75U9 від 15.06.2023р., витрати складають 109705,80 грн., що відповідає сумі 3000,00 доларів США (курс долару відповідно до курсу Нацбанку на 02.05.2023р. складав 36,5686 грн.).

Відповідно до довідки про транспорті витрати від 26 травня 2023р. №26/05-2, яка надавалася відповідачу у складі документів до МД №23UA01U2 від 19.06.2023р., морський фрахт від порту Мундра до порту Гдиня складає 146274,40 грн, що становить 4000,00 доларів США за курсом НБУ станом на 02.05.2023р. (36,5686 грн. за 1 долар США).

Таким чином, інвойсом № UAEWI0133223 від 02.05.2023р. підтверджується, що всі складові, передбачені умовами поставки FOB, у тому числі витрати щодо вивантаження та ін. вже були включені до довідки про транспортні витрати №26/05-1 від 26.05.2023р., що вірно встановлено судом першої інстанції

Стосовно посилання апелянта на те, що у п. 4.1 Контракта від 23.01.2023 № вказано умови поставки EXW Гуджарат Індія, а у комерційному інвойсі від 25.03.2023 № EX22230791 зазначено умови поставки FOB Мундра Індія, судом першої інстанції вірно встановлено, що дійсно, контрактом № від 23/01/2023р. передбачено, що товари продаються відповідно до умов міжнародної торгівлі EXW INCOTERMS Гуджарат (Індія) (п.4.1. Договору). Але також, пунктом 1.1. даного Контракту передбачено, що основні умови купівлі-продажу погоджуються Сторонами в цьому Договорі та Рахунках, які є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.2.2. Договору з моменту підписання Сторонами рахунку до Договору Покупець вважається таким, що підтвердив замовлення на товар.

Відповідно до інвойсу від 25.02.2023 № ЕХ22230791 Сторонами були погоджені такі умови поставки як FOB Мундра Індія. Тобто Сторони дійшли згоди здійснити поставку товару на умовах FOB, що підтверджується наданими документами, які є невід`ємною частиною Договору. Отже, поставка товару за погодженням сторін Контракту була здійснена на умовах FОВ Мундра Індія.

Крім того, між сторонами Контракту № від 23.01.2023р. була укладена додаткова угода №1 від 23.01.2023р., відповідно до якої Сторони домовились та погодили, що Товари продаються відповідно до умов міжнародної торгівлі FOB Incoterms Мундра (Індія), які є чинними на момент укладання даної угоди.

Отже твердження апелянта, що дана розбіжність в документах впливає на величину складових митної вартості, є хибним та спростовується встановленими судом першої інстанції обставинами.

Слід звернути увагу, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з чим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Колегія суддів як і суд першої інстанції дійшла висновку, що подані позивачем контролюючому органу документи у їх сукупності, банківські платіжні документи ідентифікуються як такі, за якими позивачем оплачений товар відповідно до договору. Подані інвойси та декларації країни відправлення відповідають даті укладення договору, товару, вказаному у інвойсах та специфікаціях, особі покупця та вартості товару, що не може свідчити про розбіжності числового значення митної вартості товару.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що декларантом було надано необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують задекларовану ціну товару, і у митниці не було об`єктивних підстав витребувати додаткові документи.

Колегія суддів зазначає, що ціна товару, його характеристики, визначені в контракті та інвойсі, відповідають даним МД та іншим супровідним документам.

Фактично відповідач не встановив будь-яких розбіжностей у поданих позивачем документах, як кількісних, так і вартісних.

Обґрунтованих підстав для невизнання заявленої позивачем митної вартості, яка визначена позивачем за першим методом, - за ціною контракту, відповідачем не наведено. Колегія суддів відхиляє як безпідставні, посилання апелянта на те, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) наявна інформація про те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2023 року по справі №815/5783/17.

Обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Отже, митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.

Проте, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару митним органом не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.

Враховуючи, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 березня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук