Справа № 320/1755/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Київ справа №320/1755/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Феликс" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Агро Феликс" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агро Феликс" з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість за грудень 2021 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередньому звітному періоді за листопад 2021 року, яка оформлена Актом від 22.07.2022 №17088/Ж5/26-15-07-01-02/40561644 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агро Феликс" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2021 року";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2022 №0701;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2022 №0701.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки перевірка проведена з порушенням процедури її проведення, а нереальність задокументованих господарських операцій з придбання позивачем товарів у контрагентів не підтверджується належними доказами контролюючого органу. Позивач наголошує, що укладені договори з контрагентами є чинними і не визнані судом нікчемними, в свою чергу, складені та надані первинні документи підтверджують законність декларування від`ємного значення з ПДВ за грудень 2021 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, у відзиві на позовну заяву зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що прийнятий на підставі, в межах та у спосіб, що визначені ПК України, оскільки перевірка була проведена законно, в свою чергу, позивачем не підтверджено первинними документами реальність господарських операцій з контрагентами щодо придбання біодобрив. Крім того, відповідач зазначає, що за даними ЄРПН відсутні відомості щодо придбання контрагентами позивача, а також контрагентами його контрагентів ТМЦ, реалізованих на його адресу.

Позивач також надав до суду відповідь на відзив та письмові пояснення, у яких наголошено на обґрунтованості позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 постановлено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

На підставі наказу від 16.02.2022 № 1247-п зі змінами, внесеними наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 30.06.2022 № 2264-п, у відповідності до п.п. 19.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.д. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірка ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.01.2022 № від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від?ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередньому звітному періоді за листопад 2021 року відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку № 1 до акта.

Копію наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 16.02.2022 № 1247-1 зі змінами, внесеними наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 30.06.2022 № 2264-п та повідомлення про проведення перевірки від 05.07.2022 № 367/26-15-07-01-02 направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, які отримані за довіреністю ТОВ "Агро ФЕЛИКС" 08.07.2022 року.

Головним управлінням ДПС у м. Києві з метою вручення копії наказу від 16.02.2022 № 1137-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та пред?явлення направлень на проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань законності декларування від?ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за грудень 2021 року, було здійснено вихід на податкову адресу підприємства: 02094, м. Київ, Дніпровський район, вул. Хоткевича Гната, буд. 12.

На момент виходу на податкову адресу підприємства встановлено відсутність за податковою адресою ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» (код 40561644) та його посадових осіб або його законних (уповноважених) представників. Вказаний факт зафіксовано актом про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 16.02.2022 № 993/Ж6/26-15-07-01-02 «Відсутності посадових осіб ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» (код 40561644) та неможливості вручення копії наказу та пред?явлення направлень на проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадовим особам ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» (код 40561644), який на виконання п. 81.2 ст. 81 Кодексу був відправлений разом з листом від 17.02.2022 №17557/6/26-15-07-01-02 на податкову адресу підприємству поштою з повідомленням про вручення.

Одночасно до Управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у м. Києві надано запит від 18.02.2022 № 6844/5/26-15-07-01-02 на встановлення місцезнаходження зазначеного платника податків. На час завершення перевірки відповіді на запит до Головного управління ДПС у м. Києві не надходило.

Перевірка проводилась у період з 12.07.2022 по 18.07.2022 року.

ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» зареєстровано Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією 10.06.2016 року за № 0007720.

Позивача взято на облік 10.06.2016 за № 12, перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві.

З 01.07.2016 ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» зареєстровано платником ПДВ, що підтверджується свідоцтвом № 200371605 від 01.07.2016.

Основний вид діяльності - 01.11. вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Позивач має 6 земельних ділянок, які знаходяться у Дніпропетровській області та використовуються ним для здійснення своєї господарської діяльності.

В ході проведення перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві на податкову адресу платника засобами поштового зв?язку з повідомленням про вручення направлено запит від 05.07.2022 № 6975/1/26-15-07-01-02 про надання інформації та підтверджуючих документів щодо підтвердження задекларованих платником показників декларації з ПДВ за грудень 2021 року, який отримано за довіреністю ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» 08.07.2022 року.

Станом на дату завершення перевірки посадовими особами підприємства на вищезазначений запит листом від 12.07.2022 № 12/07 (вх. ГУ ДПС від 12.07.2022 № 39521/6) не в повному обсязі надано до перевірки письмові пояснення та документи щодо підтвердження показників, задекларованих в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року.

До перевірки надано договори, накази про призначення директора та головного бухгалтера, оборотно-сальдові відомості по рахунках 631, 361 за грудень 2021 року, аналіз рахунків 631, 361 за грудень 2021 року, видаткові накладні, акти надання послуг, акти виконаних робіт, платіжні доручення, тощо, які мають відношення щодо формування від?ємного значення з ПДВ за грудень 2021 року.

Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ показників в грудні 2021 року є формування показника рядка 16 Декларації у розмірі 1 487 570 грн., задекларованого у попередньому звітному періоді за листопад 2021 року, яке згідно з додатком 2 № від 17.12.2021 "Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)" до податкової декларації з ПДВ за листопад 2021 року, сформовано за рахунок попередніх звітних періодів, а саме за період з грудня 2020 року по листопад 2021 рік.

В охопленому перевіркою періоді позивач оформляв взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському обліку вплинуло на визначення у Декларації з ПДВ розміру від`ємного значення, у т.ч. що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме з: ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" (грудень 2020 рік) та ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" (грудень 2020 рік).

За перевіряємий період ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» задекларовано податкове зобов?язання за податковими деклараціями з податку на додану вартість у сумі 4 073 118 грн., у тому числі за грудень 2020 року - 2 599 561 грн., грудень 2021 року - 1 473 557 гривень

На формування цих показників в основному мало вплив здійснення операцій з продажу кукурудзи, соняшнику, надання послуг зберігання ячменю, пшениці, тощо.

За результатам порівняльного аналізу даних ЄРПН та податкової звітності позивача не встановлено розбіжностей між сумами ПДВ в зареєстрованих податкових накладних та сумами податкових зобов?язань, відображених в податковій звітності з ПДВ.

За період грудень 2020 року - листопад 2021 року ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» задекларовано податковий кредит за податковими деклараціями з ПДВ у сумі 15 557 174 гривень.

Перевіркою відображеного показника за період грудень 2020 року - листопад 2021 року у сумі 3 867 961 грн., встановлено його завищення на загальну суму 2 550 031 грн., в т.ч. за грудень 2020 року на суму 2 550 031 гривень.

На вказане завищення вплинуло документальне оформлення ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» з придбання товарів у ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" на загальну суму 1 666 673 гривень та ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" на загальну суму 883 358 гривень, по яких перевіркою не підтверджено придбання реалізованих товарів по ланцюгу постачання.

Відповідно до інформаційних баз даних ДПС України ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" знаходиться на обліку у ГУ ДПС в Одеській області (Приморська ДПІ); основний вид діяльності - 20.15- виробництво добрив і азотних сполук, кількість працюючих - 21 особа.

27.01.2021 № 12904 ГУ ДПС в Одеській області (Приморська ДПІ) прийнято Рішення № 12904 про відповідність ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 критеріїв ризиковості платника податку (наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування).

Співробітниками 1-го оперативного відділу УОРД ГУ ДФС у Дніпропетровській області встановлено, що ТОВ «БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС» (код 42296804) зареєстровано (перереєстровано) у органах держреєстрації подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним(неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність. Дані відомості внесено до бази даних АІС «СФП» супровідним листом № 555/04-97-04-06-07 від 19.06.2020.

Судом встановлено, що на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" позивачем до перевірки надавалися рахунок на оплату № 69 від 16.12.2020 на загальну суму 10 000 039,20 грн., у т.ч. ПДВ - 1 666 673,20 грн. та видаткові накладні.

Жодних зауважень щодо своєчасності реєстрації та недоліків податкових накладних, складених та зареєстрованих в ЄРПН, по взаємовідносинам позивача з ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" перевіркою не встановлено.

Разом з тим, перевіркою встановлено, що згідно з ЄРПН на ТОВ «БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС» реєструвались податкові накладні з номенклатурою : відходи рибні вагові, салака морожена, тощо. Водночас в ланцюгу постачання номенклатура придбаних ТОВ «БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС» ТМЦ (робіт, послуг) не відповідає номенклатурі товарів, реалізованих ТОВ «БОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС» на адресу ТОВ «АГРО ФЕЛИКС».

Відповідно до інформаційних баз даних ДПС України ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" знаходиться на обліку у ГУ ДПС у Львівській області (Личаківський р-н, м. Львова); основний вид діяльності - 46.71- оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, кількість працюючих - 5 осіб.

Згідно з відомостями за формою № 20-ОПП ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" використовує для здійснення своєї господарської діяльності офіс та паливний склад.

14.07.2021 ГУ ДПС у Львівській області прийнято Рішення № 16107 про відповідність ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" критеріям ризиковості на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування).

Жодних зауважень щодо своєчасності реєстрації та недоліків податкових накладних, складених та зареєстрованих в ЄРПН, по взаємовідносинам позивача з ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" перевіркою не встановлено.

Перевіркою також встановлено, що згідно з ЄРПН на ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" зареєстровані податкові накладні з ідентичною номенклатурою товарів (послуг), тобто перевіркою зауважень не встановлено.

Разом з тим, перевіркою встановлено що контрагент позивача (ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ") мав взаємовідносини по ланцюгу постачання з ризиковим контрагентом ТОВ "МАЕРЕТТІ" (попередня назва - ТОВ "ТОРГОВА ФІРМА АРОН", станом на дату написання акту - ТОВ "СІМТОРГ ЛТД") ().

З акту перевірки вбачається, що 02.02.2021 № 3823 ГУ ДПС у Донецькій області прийнято Рішення № 3823 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, пункт критеріїв ризиковості платника податку - 8 (податкова інформація ПКМУ 1165).

Перевіркою встановлено, що по ланцюгу постачання номенклатура придбаних ТОВ "МАЕРЕТТІ" ТМЦ (робіт, послуг) не відповідає номенклатурі товарів, реалізованих ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" на адресу ТОВ «АГРО ФЕЛИКС».

На підставі вищевикладеної податкової інформації, відповідачем встановлено завищення за період грудень 2020 року - листопад 2021 року ТОВ "АГРО ФЕЛИКС" податкового кредиту з ПДВ за грудень 2020 року на загальну суму 2 550 031 грн., у тому числі 1 666 673 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" та 883 358 гривень ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ".

Таким чином, контролюючим органом встановлено наступні порушення :

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок завищення від?ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду за грудень 2021 року на суму 165 889 гривень;

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 201.1 ст. 201 ПК України внаслідок заниження позивачем ПДВ на суму 2 384 132 грн., у тому числі за грудень 2020 року на 2 349 330 грн., за грудень 2021 року - на 34 802 гривень.

Акт перевірки отримано позивачем 12.08.2022р., що не заперечується сторонами у справі. В подальшому контролюючим органом були сформовані та направлені позивачу спірні податкові повідомлення-рішення від 02.09.2022p №0701 та № 0701.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 Податкового кодексу України).

Абзацем 2 п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 вищевказаної статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг (абзац перший та другий пункту 198.3 статті 198 ПК України).

Згідно з абз. «г» п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. (пункт 198.6. ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року №996-XIV ( далі- Закон №996-XIV), яким передбачено, зокрема:

- господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. (стаття 1 Закон №996-XIV).

- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. (частина перша статті 9 Закону №996-XIV).

Отже, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Верховний Суд сформував сталу та послідовну практику щодо застосування вищенаведених правових норм. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19 вказала ряд важливих правових висновків, зокрема, про таке.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення суб`єктами господарювання відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Щодо обґрунтованості спірних податкових повідомлень-рішень суд вказує наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «АГРО ФЕЛИКС», як покупцем та ТОВ «БОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС», як Продавцем було укладено Договір купівлі-продажу № 4056-1612 від 16.12.2020p.

У відповідності до п.1.1. Договору, Продавець зобов?язався передати у власність Покупця добриво органічне (біогумус), згідно видатковим накладним на кожну партію Товару, а Покупець зобов?язався прийняти та оплатити цей Товар згідно порядку і на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, ціна, асортимент та кількість Товару узгоджується Сторонами в видаткових накладних, які є невід?ємною частиною цього Договору. Даний Договір підписаний сторонами та завірений печаткою ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» Продавець відповідно до Рішення учасника ТОВ «БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС» №12/09 від 12.09.2019р. вирішив продовжувати діяльність без печатки).

Постачання Товару підтверджується 43 видатковими накладними за номенклатурою добрива органічні (біогумус) за номерами від №364 до №406, які були виписані в період з 16.12.2020р по 30.12.2020р. на загальну кількість Товару 1004,02 т на суму 10 000 039,20 грн включаючи ПДВ на суму 1666 673,20 грн.

На адресу нашого підприємства було виставлено Рахунок №69 від 16 грудня 2020р. на оплату придбаного Товару на вказану вище суму.

Отримання Товару зі сторони нашого підприємства підтверджується відповідними відмітками на видаткових накладних.

Оскільки, відповідно до п.3.9. Договору, Товар відвантажується на складі Продавця, ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» повинно було забезпечити транспортування придбаних біодобрив.

Транспортування здійснювали ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 .

З вказаними фізичними особами-підприємцями позивачем укладено відповідні договори про надання транспортних послуг №1 від 01 вересня 2020р. з ФОП ОСОБА_2 , договір про надання транспортних послуг №2 від 01 вересня 2020р з ФОП ОСОБА_4 , договір про надання транспортних послуг №3 від 01 вересня 2020р. та договір про надання транспортних послуг №4 від 01 вересня 2020р.

Факт здійснення перевезення придбаного Товару підтверджуються товарно-транспортними накладними у кількості 43 екземпляри, які датовані з 16.12.2020р по 30.12.2020р. З цих документів підтверджується факт доставки придбаного Товару автомобільним транспортом з міста Одеса (де розташований Продавець) до пункту розвантаження нашого підприємства, яке знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Личкове.

За адресою Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с.Личкове, вул.Центральна, б.9-А розташований склад ТОВ «АГРО ФЕЛИКС», який був орендований для зберігання добрив у ТОВ «АГРОВОЛОДАР», що підтверджується наявним договором оренди №03/01-ор від 03 січня 2020 р.

У відповідності до договору оренди ТОВ «АГРОВОЛОДАР» передало, а орендарю ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 250,0 кв.м. та відкритий майданчик площею 50 кв.м. Передача у строкове платне користування орендованого майна підтверджується Актом приймання-передачі в оренду за договором оренди №03/01 від 03.01.2020р.. у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення та відкритий майданчик за адресою Дніпропетровська область, Магдалинський район, с. Личкове, вул.Центральна, 9-А. Саме на даному складі ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» зберігало придбані добрива.

В подальшому добрива були використані у господарській діяльності ТОВ «АГРО ФЕЛИКС».

ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» на підтвердження вищенаведеного надано: Оборотно-сальдову відомість по рахунку 20 місце зберігання; Партії; ТМЦ: Добриво органічне (біогумус) за 01.01.21-31.05.21.

3 метою використання добрив позивачем укладено Договір надання послуг з обробки землі №17/05-21 від 17 травня 2021 року.

За даним договором Виконавець ТОВ «АГРОВОЛОДАР» зобов`язався надати Замовнику в особі ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» наступні послуги: оранку, боронування. культивацію, посів, внесення добрив та інше.

25 травня 2022 року ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» уклало з ТОВ «АГРОВОЛОДАР» договір надання послуг з обробки землі №25/05-п, де ТОВ «АГРОВОЛОДАР» в якості Виконавця на замовлення нашого підприємства здійснювало боронування, культивацію, посів, внесення добрив, засобів захисту рослин та інше.

Внесення добрив підтверджується Актом №OУ-0000004 здачі-приймання робіт (надання послуг), який було підписано сторонами та засвідчено печатками ТОВ «АГРОВОЛОДАР» та ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» 19 травня 2021 р.

Крім того, на підтвердження надання послуг з внесення добрив ТОВ «АГРОВОЛОДАР» надало позивачу довідку про використання дизельного палива згідно договору №17/05-21 від 17.05.2021 р.

Відповідно до довідки у травні 2021 року були виконані послуги по внесенню добрив та посів кукурудзи та соняшника. Так, на внесення добрив було використано 1048,5 л палива.

Обставини використання добрив підтверджуються додатково ще й Актом №1/21 за травень 2021 року про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин.

В даному Акті зазначено, що на площу 49,96 га було внесено 114,81 т біодобрив органічних (біогумус).

Відповідно до Акту №2/21 за травень 2021 року про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин було використано на площі 386,92 га 889,21 т біодобрив органічних (біогумус).

ТОВ «АГРО ФЕЛИКС», крім того, до Державної служби статистики України подано два звіти про використання добрив і пестицидів під урожай 2021 року (форми 90сг (річна) затверджена Наказом Держстату від 25 червня 2021 р No160), дані звіти були прийняті 17.01.2022р., що підтверджується відповідними квитанціями. Дані цих звітів підтверджують використання ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» придбаних біодобрив.

Судом також встановлено, що контролюючий орган вказує, що в ланцюгу постачання номенклатура придбаних ТМЦ (робіт, послуг) не відповідає номенклатурі реалізованих і не прослідковується придбання реалізованих ТОВ «МАЕРЕТТІ» в адресу ТОВ «БРЕНТВІЛ ТАЙМ», на підставі чого ним зроблено висновок, що ТОВ «БРЕНТВІ ТАЙМ» не реалізовувало насправді на адресу ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» дизельне паливо ДП-3 Євро-5-ВО у вигляді карток.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «АГРО ФЕЛИКС», як Покупцем та ТОВ «БРЕНТВІЛ ТАЙМ», як Постачальником укладено Договір №1011-5 від 10 листопада 2020 року щодо придбання дизельного палива.

У відповідності до умов даного договору ТОВ «БРЕНТВІЛ ТАЙМ» зобов?язалося поставити і передати у власність Покупця ПММ (далі «Товар»), а покупець зобов?язався прийняти цей Товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Відповідно до п.2.1. Договору, поставка Товару здійснювалась партіями в строки та на умовах, узгоджених між Сторонами.

На підтвердження отримання Товару в наявності три видаткові накладні №28018 від 28 грудня 2020 р, №28019 від 28 грудня 2020 р. та №28020 від 28 грудня 2020р.

У кожній з цих накладних зазначені в якості найменування товару Дизельне паливо ДП-3-Євро5-ВО у вигляді карток на отримання пального 10л або 20л.

Всього за накладними придбано 254570 л дизельного палива у вигляді карток на 10 та 20л.

ТОВ «БРЕНТВІЛ ТАЙМ» виставило позивачу рахунки на оплату №61 від 28 грудня 2020р. на суму 1873800,00 грн з ПДВ, №62 від 28 грудня 2020р. на суму 1873800,00 грн. з ПІДВ та №63 від 28 грудня 2020 р на суму 1552547,40 грн.

Використання дизельного палива позивачем у своїй господарській діяльності підтверджується Відомістю з обліку талонів ТОВ «АГРО ФЕЛИКС» в якій зазначено про використання талонів на дизельне пальне співробітниками ТОВ «АГРО ФЕЛИКС». У відомості вказано хто саме отримував талони, на яку кількість палива та в якій період часу.

Також позивач надав Оборотно-сальдову відомість по рахунку: 20 Місце зберігання; Партії; ТМЦ: Дизельне паливо, КАРТКИ за 01.01.21 - 31.12.22.

Крім того, особи, які зазначені у відомості є працівниками ТОВ «АГРО ФЕЛИКС», що підтверджується відповідною довідкою.

Також позивачем надано довідку про наявність у нього транспортних засобів з дизельними двигунами, а саме чотирьох автомобілів.

Судом встановлено, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень оформлення взаємовідносин з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському обліку вплинуло на визначення у Декларації з ПДВ розміру від`ємного значення, у т.ч. що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме з : ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" та ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС".

Водночас суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" та ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" через ризиковість вказаних суб`єктів господарювання, оскільки задокументовані господарські операції позивача з вказаними контрагентами були здійснені у грудні 2020 року, в той час як рішення № 16107 про ризикованість стосовно ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" прийнято 14.07.2021 року, а рішення № 12904 про ризиковість щодо ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" - 27.01.2021, тобто задокументовані господарські операції позивача були здійснені раніше ніж були прийняті вказані рішення. Вказані рішення не є належними та допустимими доказами в розумінні процесуального законодавства на підтвердження висновків контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" та ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС".

Тобто, посилання контролюючого органу на наявність прийнятих стосовно контрагента позивача рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, суд вважає безпідставними, оскільки вказані рішення були відсутні на момент існування спірних правовідносин та були ухвалені після вчинення відповідних господарських операцій, тому не могли бути відомі позивачу на момент здійснення таких операцій.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.12.2024 у справі № 380/13261/23.

Водночас, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладеного.

Суд також вважає за належне навести правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.11.2022 по справі № 812/2112/17, а саме :

…Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі…

Також судові інстанції обґрунтовано не взяли до уваги посилання відповідача на наявну в нього податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей."

Суд наголошує, що жодних недоліків щодо оформлення первинних документів, складених за результатами здійснених спірних господарських операцій з контрагентами відповідачем не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 826/2926/14 зауважив, що довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень…Разом з цим, висновок про відсутність факту здійснення господарських операцій може ґрунтуватися лише на встановлених обставинах щодо повної відсутності відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції).

Визначальним для вирішення спорів про обґрунтованість формування податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій.

Суд наголошує, що остаточний висновок щодо реальності/нереальності спірних господарських операцій, має бути зроблений за наслідками аналізу усіх наявних у справі доказів і матеріалів, в їх системній сукупності та взаємозв`язку зі змістом укладених правочинів, також з урахуванням усіх доводів сторін, наведених на підтвердження чи спростування висновків, наведених у акті перевірки.

Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 по справі № 380/905/21.

Суд вказує, що на підтвердження реальності задокументованих господарських операцій позивачем як під час перевірки, так і під час судового розгляду надано належним чином складені первинні документи.

Суд також зазначає про необґрунтованість доводів відповідача про надання позивачем не в повному обсязі первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" та ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС", оскільки, як вже вказувалось, позивачем надано всі первинні підтверджуючі документи, по-друге, сам відповідач в акті перевірки, а саме на стор. 5, вказує, що до перевірки позивачем надавалися договори, накази про призначення директора та головного бухгалтера, оборотно-сальдові відомості по рахунках 631, 361 за грудень 2021 року, аналіз рахунків 631, 361 за грудень 2021 року, видаткові накладні, акти надання послуг, акти виконаних робіт, платіжні доручення, тощо, які мають відношення щодо формування від?ємного значення з ПДВ за грудень 2021 року, по-третє, листом від 12.07.2022 № 12/07 запитувалися первинні документи, які вплинули на формування, показників, задекларованих в Декларації з ПДВ позивача за грудень 2021 року.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем свій обов`язок щодо надання під час перевірки усіх первинних документів на підтвердження показників його податкової звітності, встановлений п. 85.2 ст. 85 ПК України, був дотриманий.

Крім того на необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо надання документів не в повному обсязі вказує бездіяльність контролюючого органу щодо не складання акту про не надання документів в повному обсязі або частково.

Згідно з п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

З аналізу наведеної норми п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України вбачається, що ненадання платниками податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій є порушенням п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. Ненадання документів може виявлятися як у формі прямої відмови надати документи (їх копії), так і у формі невиконання вимоги контролюючого органу надати оригінали документів чи їх копії.

Ненадання платниками податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копії є самостійним правопорушенням, не пов`язаним із наявністю фактів незабезпечення зберігання документів.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 815/2119/17, від 31 січня 2020 року у справі № 826/15328/18, від 18 березня 2020 року у справі № 804/708/16.

Отже, судом встановлено, що висновки відповідача не базуються на аналізі та виявленні недоліків первинних документів, складених за результатами задокументованих господарських операцій позивача з його контрагентами.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивач правомірно та в повній мірі виконав свій обов`язок щодо декларування податкового кредиту, сформованого за рахунок спірних господарських операцій, що були предметом проведеної перевірки. Належних та допустимих доказів щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту відповідачем не надано. Окрім цього, реальність задокументованих господарських операцій підтверджується первинними документами податкового та бухгалтерського обліку позивача, які надавалися під час перевірки в повному обсязі та були предметом такої перевірки та містяться в матеріалах справи.

У рішенні по справі «Булвес» АД проти Болгарії, від 22.01.2009 (2009 рік, заява № 3991/03) Європейським судом зазначено, що платник податків не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

У рішеннях від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», від 10 березня 2010 року у справі «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» ЄСПЛ наголосив, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов?язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування: при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином практика ЄСПЛ свідчить про те, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб?єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Водночас судом встановлено, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податків, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або, самостійною діловою метою здійснення спірних господарських операцій було одержання позивачем неправомірної податкової вигоди.

Обов`язок доказування в податкових спорах покладається на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16.

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано реальність господарських операцій з ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" та ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС".

Відповідачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, як того вимагає від сторін приписи частини першої статті 77 КАС України.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З метою дотримання принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку, що первинними документами підтверджуються задекларовані фінансово-господарські операції позивача з ТОВ "БРЕНТВІЛ ТАЙМ" та ТОВ "БІОДОБРИВА ОРГАНІК ПЛЮС" у грудні 2020 року.

Враховуючи встановлені обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 02.09.2022 №0701 та №0701 з мотивів їх необгрунтованості.

Стосовно позовної вимоги щодо визнання протиправними дії ГУ ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агро Феликс" з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість за грудень 2021 року суд вказує на її необґрунтованість, оскільки дії контролюючого органу в частині проведення перевірки самі по собі не створюють додаткових прав та обов`язків для платника податків. Крім того, визнання таких дій протиправними не призведе до відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 29 772,00 грн, що документально підтверджується платіжними дорученнями від 27.12.2022 № 561, № 562, № 563.

Суд зазначає, що на час вирішення справи, позивачем не заявлено до стягнення понесені витрати на професійну правничу допомогу, не надано до суду відповідних доказів, у зв`язку з чим, вирішенню судом такі витрати за ст. 134 та ст. 139 КАС України, під час винесення рішення у даній справі, не підлягають.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 29 772,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ГУ ДПС у м. Києві у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 26 962,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Феликс" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 02.09.2022 №0701 та №0701.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Феликс" (04071, м.Київ, вул. Костянтинівська, б. 2-А, ) понесені судові витрати у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 26 962,00 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривні 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.