Справа № 440/10522/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 р. Справа № 440/10522/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 11.12.24 по справі № 440/10522/24

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ, Відділ) у якій просить :

визнати протиправними дії Шевченківського відділу ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ в особі керівника юридичної особи Колесник Н.Ю., щодо винесення висновку від 20.03.2024 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, актового запису про народження у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження за № 5 від 23.12.2009, 16603643 винесеного Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ;

скасувати висновок від 20.03.2024 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, актового запису про народження у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження за № 5 від 23.12.2009, 16603643, винесений Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ;

зобов`язати Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ, внести зміни у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009, 16603643: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в розділі : 5. Реєстрація актового запису про народження:

А) Відомості про актовий запис: Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: Міський ЗАГС м. Полтава Міського Виконкому депутатів трудящих;

Б) Місце народження: Україна, Полтавська обл., м. Полтава, в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: УРСР/СРСР, Полтавська область, м. Полтава;

У витягу (на другій сторінці) в розділі: відомості про батька:

А) Громадянство:- - - -; в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: СРСР;

Б) Місце проживання: АДРЕСА_1 , в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: АДРЕСА_1 ;

Відомості про матір :

А) Громадянство:- - - -; в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: СРСР;

Б) Місце проживання: АДРЕСА_1 , в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: АДРЕСА_1 ;

Підстава запису відомостей про батьків: свідоцтво про укладення шлюбу Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 26.09.1969 а/з № 2039 Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 СК України, в даному пункті слід викласти у наступній редакції: Підстава запису відомостей про батьків: свідоцтво про укладення шлюбу Полтавського міського бюро РАГС 26.09.1969 а/з № 2039 Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 17 Закону СРСР «Про затвердження основ законодавства союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім`ю».

В обґрунтування позову вказано, що з метою приведення у відповідність даних про факт народження Живонародженої Людини (факт реєстрації акту цивільного стану громадянина щодо актового запису про народження) яка відбулася в минулому часі, та відсутністю витягу з Книги реєстрації актів про зародження Міського бюро ЗАГС м. Полтава Виконкому міських депутатів трудящих, потрібно внести дійсні дані (шляхом внесення змін) у Державний реєстр актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Вказує, що станом на 12.12.1972 така країна, як Україна не існувала, а м. Полтава Полтавської області територіально було розташоване на території Української Радянської Соціалістичної Республіки, що є загальновідомим фактом і доказуванню не підлягає. Таким чином, на думку позивача, дані щодо громадянства ОСОБА_1 та його батьків, місця народження позивача, місця проживання батьків позивача, органів реєстрації та нормативних актів - слід внести у тих назвах, які були чинними станом на дату відповідної події. Однак відповідач відмовив ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису цивільного стану, актового запису про народження у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, тому позивач вважає спірний висновок протиправним й таким, що підлягає скасуванню.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що діючи в рамках законодавства України, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 по справі № 440/11086/23, ним повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 № S/1972-12-12/004/2022 в тому числі з наданням оцінки по її суті, за результатом чого винесено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 20.03.2024.

Посилається на те, що висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 20.03.2024 містить причини відмови та відомості про можливість її оскарження в судовому порядку, чим дотримано вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон України № 2398-VI).

Посилається на те, що відділ діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно дії відповідача є правомірними. Крім того, зазначає, що «заява-претензія» ОСОБА_1 створена не у відповідності до п. 1.5 Правил № 96/5, а саме не шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян та без пред`явлення паспорта громадянина України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) залишено без задоволення позов ОСОБА_1 .

Рішення вмотивовано тим, що відповідачем правомірно прийнято висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 20.03.2024.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 і направити справу для розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з юридичною позицією суду та відповідача, стосовно інформації (доказів), які покладені в основу та взяті до уваги суду, є неналежними та недопустимими, не складають собою беззаперечну доказову базу і мають характер припущень.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що відомості в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян є недостовірними та неповними, оскільки в них не вірно зазначено місце народження позивача, громадянство батьків та місце проживання батьків.

Зазначає, що місцем його народження є м. Полтава, Полтавська область, УРСР, в зв`язку з чим він є громадянином УРСР, як і його батьки, які проживали в той час на цій території, проте такі відомості відсутні в актовому записі про його народження, а також в ньому не зазначено повну назву органу, що видав свідоцтво про народження. Вказує, що в Держаному реєстрі актів цивільного стану громадян зазначено місце його народження : Україна, місце проживання батьків : Україна та відсутні відомості про громадянство батьків.

Посилається на те, що станом на дату його народження 12.12.1972 Україна як держава не існувала, а м. Полтава Полтавської області територіально було розташоване на території Української Радянської Соціалістичної Республіки, що є загальновідомим фактом та підтверджується Конституцією СРСР, Указом президії Верховної ради УРСР «Про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР». Вважає, що дані щодо громадянства, місця народження ОСОБА_1 та його батьків мають відповідати тим, що були чинними станом на дату відповідної події.

У відзиві на апеляційну скаргу Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами фактично аналогічними наведеним у відзиві на позовну заяву.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 23.12.2009 реєстратором Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено актовий запис про народження № 34 від 05.01.1972 гр. ОСОБА_1 , в якому зазначено відомості про місце його народження - Україна, Полтавська обл., м. Полтава; орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.

У відомостях актового запису про матір та батька в графі «Громадянство» зазначено «-----», в графі «Місце проживання» - АДРЕСА_1 .

Підставою запису відомостей про батька визначено : свідоцтво про укладення шлюбу Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 26.09.1969 а/з № 2039 Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (т. 2 а.с. 130 зворотний бік - 131)

22.05.2022 ОСОБА_1 подав відповідачу заяву-претензію, в якій просив внести зміни у Державний реєстр актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 126-129).

До заяви позивачем додано копії : свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 05.01.1973; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису народження № 0 від 03.09.2020 ; рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2020 по справі № 552/2909/21, яким встановлено юридичний факт про народження ОСОБА_1 о 18:30 год. 12.12.1972 в м. Полтава, Полтавської області, УРСР/СССР (т. 1 а.с. 87-89).

10.06.2022 Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ листом повідомив позивача про відсутність підстав для внесення змін до актового запису про народження Державного реєстру актів цивільного стану громадян в частині місця народження та громадянства.

Не погоджуючись із діями відповідача позивач оскаржив їх в судовому порядку, за наслідками розгляду яких постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі № 440/6298/22 зобов`язано Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № S/1972-12-12/004/2022 від 22.05.2022 щодо внесення змін до актового запису про народження у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 .

На виконання судового рішення, відповідачем здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 № S/1972-12-12/004/2022 від 22.05.2022, за результатами якого прийнято висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 19.05.2023.

Не погоджуючись із діями відповідача позивач оскаржив їх в судовому порядку, за наслідками розгляду яких постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі № 440/11086/23 зобов`язано Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Полтаві СХ МРУМЮ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № S/1972-12-12/004/2022 від 22.05.2022 щодо внесення змін до актового запису про народження у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 .

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 440/11086/23 відділом здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 № S/1972-12-12/004/2022 від 22.05.2022 за результатом якого прийнято висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 20.03.2024 (т. 2 а.с. 133-138).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України № 2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Пунктом 7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (далі - Правила № 52/5) працівники органів державної реєстрації актів цивільного стану у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, а на території Автономної Республіки Крим, крім того, - законодавством Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частин 1-3 ст. 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема особи, щодо якої складено актовий запис.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством, що регламентовано п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила № 96/5).

Відповідно до пункту 1.5 Правил № 96/5 заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України (далі - паспорт), паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника. Сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником.

Згідно з пунктом 2.1 Правил № 96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України).

Відповідно до пункту 2.16 Правил № 96/5 зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно з приписами статті 22 Закону України № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша цитованої статті).

Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 02.05.2024 у справі № 480/8300/22 звернула увагу, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Перевіряючи правомірність спірного висновку, колегія суддів зазначає наступне.

В актовому записі про народження ОСОБА_1 № 34 від 05.01.1973, складеному Полтавським міським бюро ЗАГС, зокрема, зазначено : місце народження (місто Полтава, Полтавська область); документи, що підтверджують факт народження дитини (довідка Полтавського родбудинку 17.12.1972); відомості про батька ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець); відомості про матір ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка) (т. 2 а.с. 139).

Наказом Міністерства юстиції України № 1269/5 від 24.07.2008 затверджена Інструкція з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Інструкція № 1269/5) якою встановлені строки внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей, що містяться в книгах державної реєстрації актів цивільного стану, які зберігаються в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських за період 1995-1950 роки.

Для Полтавської області встановлено строк внесення даних до Державного реєстру - 4 роки.

23.12.2009 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено дані щодо актового запису про народження ОСОБА_1 № 34 від 05.01.1973 за реєстраційним номером № 5.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача внести зміни у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009, а саме: в розділі: 5. Реєстрація актового запису про народження: відомості про актовий запис: Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області; в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: Міський ЗАГС м. Полтава Міського Виконкому депутатів трудящих, колегія суддів зазначає наступне.

В записі акта про народження № 34 від 05.01.1973 в паперовій формі (графа) «Розділ 5. Реєстрація актового запису про народження: відомості про актовий запис: орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис» - відсутній. У зв`язку з цим, підстави та спосіб виконання вказаної вимоги відсутні.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5, а саме : «Відомості про відмітки, зроблені в актовому записі» при внесенні відомостей про запис акта про народження № 34 від 05.01.1973, зазначено : «На момент реєстрації народження назва відділу - Полтавське міське бюро ЗАГС» (т. 1 а.с. 85-86).

В записі акта про народження № 34 від 05.01.1973 у верхньому лівому куті міститься напис : « Полтава міське бюро ЗАГС» (т. 2 а.с. 139).

При цьому згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 в графі «Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис» зазначено назву органу, який станом на 23.12.2009 вносив відомості, а саме : «Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача про необхідність внесення змін у Державний реєстр актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009, а саме назви органу, що діяв на момент реєстрації народження - Полтавське міське бюро ЗАГС.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача внести зміни у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009, а саме: місце народження: Україна, Полтавська обл., м. Полтава, в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: УРСР/СРСР, Полтавська область, м. Полтава, колегія суддів зазначає наступне.

Запис акта про народження № 34 від 05.01.1973 містить графу 6 «Місце народження». В зазначеній графі вказано : «місто Полтава, область Полтавська».

Відповідно до п. 4.1. розділу IV «Прикінцеві положення» Інструкції № 1269/5 відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, які містяться в книгах державної реєстрації актів цивільного стану і метричних книгах, що зберігаються в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану, підлягають обов`язковому внесенню до Реєстру у вигляді, межах та обсягах, наведених у відповідних книгах.

Колегія суддів зазначає, що витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009 містить відомості про місце народження ОСОБА_1 , а саме: Полтавська обл., м. Полтава, що відповідає інформації, яка міститься в записі акта про народження № 34 від 05.01.1973.

Суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави у справі № 552/2909/21 як на підставу для внесення змін до актового запису, виходячи з наступного.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2022 у справі № 552/2909/21 встановлено юридичний факт про народження ОСОБА_1 о 18:30 12.12.1972 в м. Полтава, Полтавської області, УРСР/СССР. Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду за встановленням факту народження в УРСР стала наявна розбіжність у документах про його народження: в окремих документах країною народження було зазначено УРСР/СРСР, а в окремих - Україну.

Однак колегія суддів зазначає, що рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2022 у справі № 552/2909/21 не містить зобов`язання щодо внесення змін до запису акта про народження та Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача внести зміни у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009, а саме: у витягу (на другій сторінці) в розділі: відомості про батька/матір : А) Громадянство:- - - -; в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: СРСР; Б) Місце проживання: АДРЕСА_1 , в даному пункті слід внести зміни наступного тексту: АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Запис акта про народження № 34 від 05.01.1973, а саме «Відомості про батька» та «Відомості про матір» графу «Громадянство» не містять, а тому, підстави для внесення змін до актового запису відомостей про громадянство батьків позивача відсутні.

Колегія суддів зазначає, що запис акта про народження № 34 від 05.01.1973 містить лише графу «Національність», тобто графа «Громадянство» не передбачена формою запису акта про народження.

Також запис акта про народження № 34 від 05.01.1973 містить графу 16. Відомості про батька/матір «Місце постійного проживання», в якій зазначено : АДРЕСА_1 .

Колегія суддів зазначає, що витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009 містить відомості про місце проживання батька/матері позивача, а саме : АДРЕСА_1 .

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача внести зміни у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009, а саме: Підстава запису відомостей про батьків : свідоцтво про укладення шлюбу Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 26.09.1969 а/з № 2039 Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України, в даному пункті слід викласти у наступній редакції: Підстава запису відомостей про батьків: свідоцтво про укладення шлюбу Полтавського міського бюро РАГС 26.09.1969 а/з № 2039 Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 17 Закону СРСР «Про затвердження основ законодавства союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім`ю», колегія суддів зазначає наступне.

В записі акта про народження № 34 від 05.01.1973 графа «Підстава запису відомостей про батьків» відсутня.

При цьому, в записі акта про народження № 34 від 05.01.1973 містяться графа 18 :« Підстава запису відомостей про батька», в якій зазначено : свідоцтво про укладення шлюбу Полтава м/б ЗАГС 26.09.1969 а/з № 2039.

Колегія суддів зазначає, що повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 5 від 23.12.2009 містить відомості : Підстава запису відомостей про батька : свідоцтво про укладення шлюбу Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 26.09.1969 а/з № 2039. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.

Як вже було зазначено вище у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 зазначено назву органу, який станом на 23.12.2009 вносив відомості до реєстру.

Колегія суддів зазначає, що Закон України № 317-VIII від 09.04.2015 «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі - Закон України № 317-VIII) визначає правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до п.п. «є» п. 4 ст. 1 Закону України № 317-VIII символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає: назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов`язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з`їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов`язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури).

Крім цього, п. 1.2 ч. 3 ст. 4 вказаного Закону України № 317-VIII передбачають, що заборона не поширюється на випадки використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму: на документах державних органів та органів місцевого самоврядування (місцевих органів державної влади та управління), прийнятих чи виданих до 1991; на документах, виданих закладами освіти та науки, підприємствами, установами, організаціями до 1991.

Отже, виходячи із вимог Закону України № 317-VIII, на час ухвалення судового рішення у справі діє заборона на використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, якою є, зокрема, і назва «УРСР».

Колегія суддів зазначає, що Конституційним Судом України було розглянуто конституційне подання 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

За результатами розгляду на пленарному засіданні справи за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 № 317-VІІІ, Конституційний Суд України прийняв рішення, яким визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04. 2015 № 317-VІІІ зі змінами (Рішення Конституційного Суду України від 16.07.2019 № 9-р/2019 у справі (№ 1-24/2018(1919/17).

У вказаному рішенні Конституційний Суд України серед іншого зазначив, що пропаганда комуністичного режиму, який зухвало й цинічно заперечував цінність людського життя та людської гідності, становить реальну загрозу для сучасної незалежної української державності. Виправдання комуністичного режиму та замовчування його злочинів створюють сприятливий ґрунт для мобілізації та об`єднання антиукраїнських сил, які прагнуть зруйнувати демократичний конституційний лад в Україні. Засудження Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» нацистського режиму та комуністичного режиму і встановлення заборони на використання їхньої символіки обумовлені легітимною метою - не допустити повернення до тоталітарного минулого. Така заборона покликана унеможливити будь-які спекуляції з використанням історичного минулого, пов`язаного з тоталітарними режимами, не допустити звеличування цих режимів, виправдання їх злочинів. Символіка, що безпосередньо пов`язана з тиранією державних інституцій та їх сваволею, загалом асоціюється з негативними та деструктивними політичними ідеями, реалізація яких упродовж 1917- 1991 років виштовхнула українське суспільство на узбіччя цивілізаційних процесів, позбавила Український народ його права на власну державу, зруйнувала традиційні моральні та культурні ідеали, призвела до масових порушень основоположних прав людини, багатомільйонних людських жертв та значних втрат матеріальних ресурсів.

Для стабільності демократичного конституційного ладу держава може здійснювати конкретні заходи з метою його захисту. Європейський суд з прав людини наголосив на прийнятності концепції «демократії, здатної захистити себе» (§ 51, § 59 рішення у справі «Фоґт проти Німеччини» (Vogt v. Germany) від 26.09.1995) та зазначив, що плюралізм і демократія ґрунтуються на компромісі, що вимагає певних поступок з боку осіб, які мають у деяких випадках сприймати обмеження певних наявних у них свобод для того, щоб забезпечити більшу стабільність країни в цілому (§ 99 рішення у справі «Партія добробуту та інші проти Туреччини» (Refah Partisi (the Welfare Party) and Others v. Turkey) від 13.02.2003). Потрібна певна рівновага між вимогами захисту демократичного суспільства і вимогами охорони прав особи (§ 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Об`єднана комуністична партія Туреччини та інші проти Туреччини» (United Communist Party of Turkey and Others v. Turkey) від 30.01.1998). Саме тому кожного разу, коли держава вважає за потрібне посилатися на принцип «демократії, здатної захистити себе», щоб виправдати втручання в права особи, вона має зважено оцінювати межі й наслідки передбачених заходів задля дотримання зазначеної рівноваги. Отже, з огляду на історію становлення української незалежної держави, історичний контекст та загрози, що постали перед нею у зв`язку з тимчасовою окупацією частини її території, Україна має право обстоювати конституційні принципи, у тому числі й шляхом заборони пропаганди тоталітарних режимів та використання їхньої символіки.

Конституційний Суд України, з`ясувавши легітимність мети ухвалення Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та здійснивши його всебічний аналіз, дійшов висновку, що пропаганда комуністичного режиму та нацистського режиму, публічне використання їхніх символів є намаганням виправдати тоталітаризм та запереченням конституційних принципів і демократичних цінностей, захист яких є обов`язком усіх органів державної влади, а Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» є конституційним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно прийнято висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 20.03.2024.

Колегія суддів вказує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі № 440/10522/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк