Справа № 120/16043/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 р. Справа № 120/16043/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2024 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Олексієнко О.І., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФ у Вінницькій області) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII з урахуванням календарної та пільгової вислуги років;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років з 28.10.2023 відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12, п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII з урахуванням вислуги років в календарному та пільговому обчисленні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 31.07.2024 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив перерахувати та виплачувати позивачу пенсію відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12, п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII з урахуванням вислуги років в календарному обчисленні ? 23 роки 7 місяців, в пільговому обчисленні 32 роки 01 місяць, та з розрахунку пенсії у розмірі 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 09.08.2024 за № 0200-0308-8/79295 пенсійний орган повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії за вказаними нормами закону та її виплати в розмірі 70%. Також зазначив, що позивач отримує пенсію згідно з чинним законодавством.

Позивач з діями відповідача не погоджується та вважає, що ГУ ПФ у Вінницькій області неправомірно призначило йому пенсію відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII, тобто по змішаному стажу, у розмірі 52% від відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим відповідач безпідставно не взяв до уваги, що станом на день звільнення з військової служби 26.10.2023, вислуга років позивача становила 32 роки 01 місяць 02 дні в календарному та пільговому обчисленні, а тому він набув право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII у розмірі 70% грошового забезпечення, що є максимальним розміром в силу приписів ст. 43 цього Закону. При цьому, на думку позивача, підлягають застосуванню положення пп. "г" п. 3 Порядку № 393, згідно з якими час проходження особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби враховується до вислуги років, як один місяць служби за сорок днів.

Ухвалою суду від 04.12.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

12.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що з 28.10.2023 позивачу була призначена пенсія за вислугою років за п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII. При цьому за матеріалами пенсійної справи календарна вислуга позивача становить 23 роки, а загальний страховий стаж 27 років. Розмір пенсії було визначено з дотриманням вимог чинного законодавства та розраховано на рівні 52% відповідних сум грошового забезпечення. Починаючи з 18.04.2024 позивач отримує пенсію по інвалідності, яка була призначена на підставі поданої ним заяви. Відтак розмір пенсії склав 60% відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, відповідач вважає свої дії правомірними та наголошує на відсутності правових підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 70%.

Окрему увагу відповідач звертає на те, що позивач чи його представник не зверталися до пенсійного органу з відповідною заявою та документами щодо перерахунку пенсії з 28.10.2023 та зарахування стажу до вислуги років. Поданий представником позивача адвокатський запит стосувався надання інформації про розмір пенсії, однак такий запит не є заявою про перерахунок пенсії.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що відповідно до витягу з наказу Державної установи "Літинська виправна колонія" (№ 123) Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 26.10.2023 № 185/OC-23, ОСОБА_1 звільнений зі служби за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Згідно із вищезазначеним наказом вислуга років військової служби позивача на 26.10.2023 становить в календарному обчисленні 23 роки 07 місяців 23 дні, у пільговому обчисленні 32 роки 01 місяць 02 дні, загальний страховий стаж ?- 27 років 01 місяць 14 днів.

28.10.2023 позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII.

З 18.04.2024 за відповідною заявою ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності, розмір якої склав 60% відповідних сум грошового забезпечення.

31.07.2024 представник позивача, адвокат Олексієнко О.І., подала на адресу ГУ ПФ у Вінницькій області адвокатський запит, у якому, з метою представництва та належного захисту інтересів ОСОБА_1 у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення, просила надати їй інформацію про те, чи враховано при призначенні пенсії ОСОБА_1 вислуга років на день звільнення в календарному та в пільговому обчисленні згідно із наказом про звільнення від 26.10.2023 № 185/ОС-23, виходячи із 70% грошового забезпечення.

Крім того, у вказаному адвокатському запиті представник позивача просила надати їй копії протоколів про призначення пенсії ОСОБА_1 та про її перерахунки з моменту призначення, а також грошовий атестат ОСОБА_1 .

У відповідь на вищезазначений адвокатський запит, листом від 09.08.2024 за № 0200-0308-8/79295 відповідач інформував адвоката про те, що з 28.10.2023 ОСОБА_1 призначено пенсії за вислугою років з урахуванням страхового стажу згідно з п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII, відповідно до наказу про звільнення від 26.10.2023 № 185/ОС-23. Розмір пенсії складав 52% відповідних сум грошового забезпечення. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 23 роки, загальний страховий стаж 27 років.

Крім того, у вказаному листі відповідач повідомив, що з 18.04.2024 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності на підставі поданої ним заяви від 18.04.2024. Розмір пенсії склав 60% відповідних сум грошового забезпечення.

До відповіді на адвокатський запит долучено документи, що витребовувалися адвокатом.

Вважаючи, що листом від 09.08.2024 за № 0200-0308-8/79295 ГУ ПФ у Вінницькій області надало відмову у перерахунку у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII з урахуванням календарної та пільгової вислуги років, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах прикордонної служби, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Так, згідно з частиною другою статті 17 Закону № 2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2262-XII затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі Порядок № 393).

Відповідно до пп. "г" п. 3 Постанови № 393 (у редакції до 19 лютого 2022 року) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

г) один місяць служби за сорок днів:

особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Водночас редакцію пункту 3 Постанови № 393 було змінено постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119, яка набрала чинності 19 лютого 2022 року. Вказаною постановою також змінено і назву Порядку №393.

Порівнюючи попередню назву постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" та назву в редакції після 19 лютого 2022 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", суд доходить висновку, що змінами уточнено предмет регулювання Порядку, а саме застосування його для обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, тобто мають 25 років календарної вислуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 31.01.2024 у справі № 120/7300/22 і суд не вбачає підстав для відступу від неї у цій справі.

Відповідно до абзаців 1 і 3 пункту 1 Порядку № 393 (туті і надалі в редакції, чинній на час звільнення позивача (жовтень 2023 року)), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (пункт 2 Порядку № 393).

На підставі пункту 2-1 Порядку № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Згідно з пп. "г" п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів, зокрема:

- особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

- час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Отже, на час звільнення позивача зі служби у жовтні 2022 року діяла редакція пункту 3 Порядку № 393, відповідно до якої зарахування строку на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція цього пункту 3 Порядку № 393.

Аналогічну правову позицію щодо застосування Порядку № 393 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119) висловив Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 та постанові від 31.01.2024 у справі № 120/7300/24 під час розгляду подібних правовідносин.

При цьому Верховний Суд констатував, що лише наявність 25 років календарної вислуги років (а не в пільговому обчисленні) дає особі право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Також Верховний Суд не побачив дискримінації права позивача внесенням змін постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 до Порядку № 393 та дійшов висновку, що відповідні зміни привели у відповідність положення Порядку № 393 до змісту статті 12 Закону № 2262-XII, який має вищу юридичну силу.

У цій справі судом встановлено, що станом на дату звільнення з військової служби позивач має 23 роки 07 місяців 23 дні календарної вислуги, чого недостатньо для призначення пенсії за вислугу років за пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII, для якої необхідною є вислуга 25 календарних років і більше.

Отже, відсутні підстави і для призначення позивачу пенсії у розмірі, передбаченому пунктом "а" частини першої статті 13 Закону № 2262-XII.

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відтак, оскільки на дату звільнення позивача зі служби його загальний страховий стаж становив 27 років 01 місяць 14 днів при календарній вислузі 23 роки 07 місяців 23 дні, відповідач правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства призначив позивачу пенсію за вислугу років на підставі п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФ у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 28.10.2023 відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12, п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII суд вважає необґрунтованими і такими, що не можуть бути задоволені.

При цьому не беруться до уваги посилання представника позивача на постанови Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а, від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 та інші, наведені у позовній заяві, оскільки відповідні висновки були сформовані до внесення змін до Порядку № 393 у лютому 2022 року.

Щодо необхідності застосування норм Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу", то в цій частині суд зауважує, що спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які перебували на військовій службі, в тому числі в Державній кримінально-виконавчі службі України, є Закон № 2262-XII, згідно із яким, що також підтверджується останніми правовими позиціями Верховного Суду, право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 цього Закону виникає лише за наявності календарної вислуги 25 років і більше, тоді як зарахування строку служби на пільгових умовах здійснюється виключно для визначення розміру пенсії, а не для її призначення, та у разі якщо особа набула право на призначення відповідної пенсії.

Крім того, під час розгляду справи підтвердилися доводи відповідача про те, що ані позивач, ані його представник не зверталися до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення (перерахунок) пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12, п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII.

Так, судом встановлено, що в адвокатському запиті від 31.07.2024 представник позивача просив відповідача надати інформацію щодо врахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії з 28.10.2023 вислуги років в календарному та пільговому обчисленні, а також надати протоколи про призначення та наступні перерахунки його пенсії.

Листом ГУ ПФ у Вінницькій області від 09.08.2024 за № 0200-0308-8/79295 вказаний адвокатський запит був розглянутий з наданням представнику позивача запитуваної інформації та документів.

Отже, вказаний адвокатський запит не є заявою про перерахунок пенсії позивача, а надана відповідачем відповідь не може вважатися відмовою у здійсненні такого перерахунку.

З наведеного висновується, що представник позивача звернувся до суду з цим позовом за відсутності факту вчинення пенсійним органом дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Відтак суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що адміністративний позов пред`явлений до суду передчасно і що позивач не дотримався установленого законодавством порядку звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Поряд з цим саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить, і що це право, свобода чи інтерес порушені рішенням, дією або бездіяльністю відповідача у публічно-правових відносинах, які оскаржуються.

Відсутність порушеного права або невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до положень статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, відсутні підстави для відшкодування позивачу будь-яких понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: адвокат Олексієнко Ольга Іванівна (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: вул. Визволення, 8, офіс 35-А, м. Вінниця, 21050);

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне рішення суду складено 17.03.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович