Справа № 440/3795/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 р.Справа № 440/3795/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції М.В. Довгопол) від 29.10.2024 року (повний текст складено 07.11.24 року) по справі № 440/3795/24

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської обласної прокуратури

про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року (справа № 440/3079/21) за період з 4 серпня 2021 року по 30 квітня 2024 року в сумі 2285847,8 грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 440/3079/21 задоволено позов ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Полтавської обласної прокуратури від 18 березня 2021 року № 344к, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури з 18 березня 2021 року, допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення з 18 березня 2021 року ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2022 року апеляційну скаргу Полтавської обласної прокуратури залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 по справі № 440/3079/21 залишено без змін. Однак станом на дату подання позову, майже протягом 3 років, рішення суду в частині поновлення з 18 березня 2021 року ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури відповідачем не виконано. Час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 4 серпня 2021 року (дата виникнення обов`язку відповідача з виконання рішення суду) по 29 березня 2024 (на час подачі позову) склав 681 робочий день, тому загальна сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду станом на 29 березня 2024 року дорівнює 2214339,6 грн (3251,6 х 681) та додатково за період з 29 березня 2024 року по 30 квітня 2024 року (22 робочих дня), тому загальна сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду станом на 30 квітня 2024 року склала 2285847,8 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 року по справі № 440/3795/24 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Полтавської обласної прокуратури (36000, вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року (справа № 440/3079/21) за період з 4 серпня 2021 року по 29 березня 2024 року в сумі 2285847,80 грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01.10.2020 був призначений на посаду заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в порядку переведення з Офісу Генерального прокурора згідно з наказом керівника Полтавської обласної прокуратури від 30.09.2020 № 837к /а.с. 52/.

Наказом в.о. керівника Полтавської обласної прокуратури від 18.03.2021 № 344к призначено ОСОБА_1 на посаду начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури з 18 березня 2021 року, звільнивши з посади заступника керівника Полтавської обласної прокуратури /а.с. 51/.

ОСОБА_1 не погодився із наказом в.о. керівника Полтавської обласної прокуратури від 18.03.2021 № 344к та звернувся до суду із позовом про поновлення на посаді.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 440/3079/21 позов ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Полтавської обласної прокуратури від 18 березня 2021 року № 344к. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури з 18 березня 2021 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення з 18 березня 2021 року ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури /а.с. 59 62/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 у справі № 440/3079/21 виправлено описки в абзацах третьому та четвертому резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 440/3079/21 шляхом викладення їх у наступних редакція відповідно: - "Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури з 19 березня 2021 року."; -"Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення з 19 березня 2021 року ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури." /а.с. 63/.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 апеляційну скаргу Полтавської обласної прокуратури залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 по справі № 440/3079/21 залишено без змін /а.с. 64 67/.

Із трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 /а.с. 87 96/ слідує та не заперечується сторонами у справі, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 440/3079/21 в частині поновлення позивача на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури не виконано.

Натомість, наказом Офісу Генерального прокурора від 13.08.2024 № 189к звільнено ОСОБА_1 з посади начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури з 14 серпня 2024 року у зв`язку з переведенням до Київської обласної прокуратури /а.с. 129/.

Наказом керівника Київської обласної прокуратури від 14.08.2024 № 1322к призначено з 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 на адміністративну посаду заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури в порядку переведення з органів Полтавської обласної прокуратури /а.с. 131/.

Вважаючи, що за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 4 серпня 2021 року по 30 квітня 2024 року з Полтавської обласної прокуратури підлягає стягненню середній заробіток у сумі 2285847,8 грн, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що згідно з наявними у матеріалах справи відомостями особового рахунку ОСОБА_1 за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік /а.с. 25 28/, розрахунковим листом за квітень 2024 року /а.с. 53/ ОСОБА_1 за час перебування на посаді начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури, нараховано заробітну плату за спірний період серпень 2021 року квітень 2024 року у сумі 3291292,1 грн (у тому числі серпень грудень 2021 року 464494,75 грн, 2022 рік 1270542,26 грн, 2023 рік 1228759,66 грн, січень квітень 2024 року 327495,43 грн). Відтак, отримана позивачем заробітна плата підлягає врахуванню при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Також суд зазначив, що середній заробіток за час затримки у виконанні судового рішення про поновлення позивача на роботі за період з 04.08.2021 по 30.04.2024 складає 2539059,40 грн (710 робочих днів затримки у виконанні судового рішення х 3576,14 грн. середньоденна заробітна плата позивача). Відтак суд констатував, що сума нарахованої позивачу заробітної плати на посаді начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури за спірний період з 04.08.2021 по 30.04.2024 перевищує суму середнього заробітку, розрахованого із заробітної плати позивача, отримуваної на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури. За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення із Полтавської обласної прокуратури середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі або різниці в заробітку за час затримки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 440/3079/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки) визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Полтавської обласної прокуратури від 18 березня 2021 року № 344к. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури з 19 березня 2021 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення з 19 березня 2021 року ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури.

Зазначене рішення залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 р.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин першої та шостої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до приписів ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Положеннями ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що після судом рішення у справі про поновлення працівника на роботі, таке рішення підлягає негайному виконанню боржником, незалежно від того, чи набрало воно законної сили. При цьому, виконанням такого судового рішення є виключно видача роботодавцем наказу про поновлення працівника на роботі, ознайомлення його з таким наказом та забезпечено доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Також суд зазначає, що приписами законодавства, яке регулює спірні правовідносини, від працівника, якого поновлено на роботі на підставі рішення суду, не вимагається звернення до роботодавця із будь-якими заявами щодо виконання судового рішення.

В межах спірних правовідносин судом встановлено та це фактично не заперечується сторонами у справі, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 440/3079/21 в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури з 19.03.2021 р. є невиконаним протягом тривалого періоду.

Колегія суддів зазначає, що завершальним етапом у розгляді адміністративної справи є прийняття судового рішення, яким здійснюється судовий захист прав і законних інтересів суб`єктів адміністративного права. Саме цей судовий акт урегульовує публічно-правові спори і забезпечує правову визначеність у цій сфері правовідносин. Обов`язковості судові рішення набувають після набрання ними законної сили, завдяки чому рішення суду є максимально недоторканим, що надає йому рис стабільності, незмінності та остаточності. Водночас, складовою принципу обов`язковості судових рішень є також юридична відповідальність за їхнє невиконання. Одним із таких заходів впливу є відповідальність установлена статтею 236 КЗпП України.

Аналіз положень статті 236 КЗпП України свідчить про те, що цією нормою закону установлено фінансову санкцію у вигляді виплати середнього заробітку за невиконання рішення про поновлення на роботі через винну бездіяльність роботодавця. При цьому законодавець, з огляду на імперативний припис щодо негайного виконання судового рішення, установлений статтею 235 КЗпП України і одночасно закріплений у статті 371 КАС України, виходив з того, що будь-яка протиправна/винна бездіяльність з боку роботодавця є підставою для здійснення таких виплат незаконно звільненому працівнику, незалежно від причин невиконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі.

При цьому, працевлаштування позивача (у цьому ж органі, але на іншій посаді), у період невиконання відповідачем обов`язку щодо виконання рішення суду про поновлення його на попередній роботі не може бути трансльоване на користь відповідача задля уникнення чи зменшення встановленої законом відповідальності.

Враховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 440/3079/21 в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Полтавської обласної прокуратури з 19.03.2021 р. є невиконаним, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для стягнення з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

Що стосується розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок № 100).

Абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку № 100 визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абзац 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку № 100).

Відповідно до довідки про заробітку плату № 21-54 вих 23 від 21.03.2021, виданої Полтавською обласною прокуратурою, заробітна плата ОСОБА_1 за січень 2021 року склала 59925,9 грн, за лютий 69888 грн. Всього 126813,9 грн. за 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Тобто, середньоденний заробіток ОСОБА_1 у січні-лютому 2021 року складав 3251,6 грн. (126813,9/39 р.д.).

Кількість робочих днів затримки виконання рішення суду за період 04.08.2021 р. по 30.04.2024 р. (з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог) складає 703 дні, у зв`язку з чим загальна сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду станом на 30.04.2024 р. складає 2285874,80 грн. (3251,6*703 р.д.) і саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача (в межах заявлених позовних вимог), як середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 року у справі № 440/3079/21.

Судом першої інстанції не було враховано наведених вище обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв`язку з цим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову шляхом стягнення з Полтавської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 року у справі № 440/3079/21 за період з 04.08.2021 року по 30.04.2024 року в сумі 2285874,80 грн (два мільйони двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 80 коп., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Згідно з ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 по справі № 440/3795/24 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Полтавської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 року у справі № 440/3079/21 за період з 04.08.2021 року по 29.03.2024 року в сумі 2214339,60 грн (два мільйони двісті чотирнадцять тисяч триста тридцять дев`ять гривень) 60 коп., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 15140,00 грн (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень) 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 17.03.2025 року