Справа № 280/102/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 березня 2025 року Справа № 280/102/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно листа від 23.10.2024 року за №18453-18220/Б-02/8-0800/24, у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із зарахуванням періодів роботи ОСОБА_1 , з 16.03.2010 по 10.02.2022 у КНГІ Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр Запорізької обласної ради до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення із дня призначення пенсії, а саме з 16.02.2022 року по 19.04.2024 року включно;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням періодів роботи ОСОБА_1 з 16.03.2010 по 10.02.2022 у КНП Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр Запорізької обласної ради до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення із дня призначення пенсії, а саме з 16.02.2022 року по 19.04.2024 року включно з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 10.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №280/4618/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було зараховано період з 16.03.2010 по 10.02.2022 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, перерахунок пенсії, із врахуванням зобов`язання зарахування до страхового стажу періодів роботи у подвійному розмірі було проведено лише з 20.03,2024 року, тобто з дня вступу рішення суду в законну силу. Позивач, вважаючи зазначену бездіяльність у проведенні перерахунку пенсії з 16.02.2022 року по 19.04.2024 року включно із зарахованими у подвійному розмірі періодами роботи з 16.03.2010 по 10.04.2022 в КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувальний центр» Запорізької обласної ради протиправною, звернулась з даною позовною заявою до суду.

16.01.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, то він має право на звернення до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №280/3743/22, що набрало законної сили 09.01.2023, зобов`язано Управління призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. б ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII з дня звернення за пенсією 16.02.2022.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №280/4618/23, залишеним без змін постановою третього апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформлене листом від 23.03.2023 №4209-4385/Б-02/8-0800/23, щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періоду роботи з 16.03.2010 по 10.02.2022 у КНП Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр Запорізької обласної ради. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 16.03.2010 по 10.02.2022 у КНП Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр Запорізької обласної ради до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

На звернення позивача щодо пенсійного забезпечення, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 24.10.2024 повідомило, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі №280/4618/23, яке набуло чинності згідно із постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024, Головним управлінням зараховано період роботи позивача з 16.03.2010 по 10.02.2022 у КНП «Запорізький регіональний фтизіояульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Рішення суду виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань. Доплату по проведеному перерахунку з урахуванням фактично виплачених сум за період з 20.03.2024 (з дати набрання законної сили,рішення суду) по 30.06.2024 було нараховано в липні поточного року на Ваш особистий рахунок, відкритий в банківській установі. Зазначено, що рішення суду виконано з дати набрання законної сили, оскільки інших зобов`язань зазначеним судовим рішенням на Головне управління не покладено.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1788-XII та Законом № 1058-IV.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами ч. 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Як зазначено у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV Прикінцеві положення цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Слід зазначити, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №280/3743/22, що набрало законної сили 09.01.2023, зобов`язано Управління призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. б ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII з дня звернення за пенсією 16.02.2022.

Отже, пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначена позивачу на підставі норм Закону №1788-XII.

Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Таке право на зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону №1788-ХІІ, не пов`язано із набранням чинності Законом № 1058-IV. При цьому, для зарахування медичному працівнику стажу у подвійному розмірі необхідно враховувати саме специфіку місця роботи працівника, а не посади, що він обіймав.

Відповідно до пунктів 7 і 12 статті 1 Закону України Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз №4565-VІ від 22.03.2012 туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу; а протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Отже, за правилами ст.60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Виходячи з позовних вимог, позивач фактично оскаржує дії відповідача щодо неналежного, на його думку, виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №280/4618/23.

Однак, як слідує з матеріалів справи, пенсійним органом рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №280/4618/23 виконане в межах покладених зобов`язань.

Так, відповідно до положень статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (реєстраційний номер судового рішення в Єдиному державному реєстр судових рішень - 79973614) та від 27.03.2018 у справі №520/5980/17 (реєстраційний номер судового рішення в Єдиному державному реєстр судових рішень - 73043237).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на відповідача, передбачених КАС України. Невиконання судового рішення відповідачем не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З аналізу предмету спору щодо першої позовної вимоги у цій справі суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №280/4618/23.

Суд зауважує, що фактично саме неналежне виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №280/4618/23 зазначено позивачем в якості підстави цього позову, у зв`язку з чим такі твердження не можуть бути не взяті судом до уваги чи на власний розсуд розтлумачені як такі, що не пов`язані з виконанням цього судового рішення.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача, вчиненої або не вчиненої на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Відтак, у даній справі наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судових рішень.

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішень суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічний правовий висновок, як було вказано вище, викладений в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (реєстраційний судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 79973614).

Крім того, аналогічний підхід застосував Верховний Суд під час вирішення справ №170/167/17 (постанова від 16.12.2021), №400/822/20 (постанова від 31.01.2022), №233/3744/17 (постанова від 20.04.2022), №345/4045/16-а (постанова від 11.05.2022), №540/606/20 (постанова від 27.07.2022), №686/2636/17 (постанова від 27.07.2022), №620/4090/22 (постанова від 21.12.2022).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.

У зв`язку з відмовою в позові, з урахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18.03.2025.

Суддя А.В. Сіпака