Справа № 140/14761/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14761/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач-3), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач-4) про визнання протиправними та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.07.2024 № 78 про відмову у призначенні пенсії, рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 25.10.2024 № 78 про відмову у призначенні пенсії, рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 13.11.2024 №78 про відмову у призначенні пенсії, рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 27.11.2024 №78 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988, періоди роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 в Луцькому виробничому об`єднанні «Електротермометрія» (далі ЛВО «Електротермометрія»), з 30.12.1995 по 10.07.2009 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «І.М. Людмила» (далі ТОВ «І.М. Людмила») та повторно розглянути заяву від 25.06.2024 про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) з урахуванням висновків, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач неодноразово звертався до ГУ ПФУ у Волинській області із заявами про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 № 1058-IV. Однак рішеннями ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.07.2024 № 78, ГУ ПФУ у Волинській області від 25.10.2024 №78, ГУ ПФУ в Харківській області від 13.11.2024 №78 та ГУ ПФУ в Тернопільській області від 27.11.2024 №78 йому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, відповідачі здійснили різний підхід до обрахунку його страхового стажу, в результаті чого кожен з них по різному визначив його страховий стаж (фактично не було зараховано період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988, періоди роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 у ЛВО «Електротермометрія» та з 30.12.1995 по 10.07.2009 у ТОВ «І.М. Людмила»).

Позивач не погоджується з такими рішеннями відповідачів та зазначає, що записами його трудової книжки НОМЕР_1 підтверджено як і період проходження ним військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988, так і періоди його роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 у ЛВО «Електротермометрія» та з 30.12.1995 по 10.07.2009 у ТОВ «І.М. Людмила». Також він надав і довідки ПАТ «Електротермометрія» від 18.10.2024 №1-1/19 та ТОВ «І.М. Людмила» від 14.11.2024 №01 для додаткового підтвердження спірних періодів роботи, інших документів він не може надати, оскільки до архівних установ такі документи на зберігання не надходили. При цьому, позивач наголошує, що до 01.01.2004 обчислення стажу роботи для призначення пенсій здійснюється за нормами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), статтями 56, 62 якого передбачено, що робота, виконувана на підставі трудового договору, зараховується до стажу незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв та основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. А відсутність відомостей про сплату страхових внесків за період трудової діяльності з 01.07.2000 по 10.07.2009 не може слугувати правовою підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду до стажу роботи, оскільки обов`язок зі сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за застрахованих осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, та обов`язок своєчасної реєстрації роботодавців у пенсійних органах як платників страхових внесків, покладений виключно на роботодавців, які є страхувальниками осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, та платниками таких внесків, а контроль за повнотою та своєчасністю страхових внесків покладений на уповноважені контролюючі органи відповідно до вимог чинного законодавства. З урахуванням наведеного вважає, що відповідачі протиправно не зарахували до його страхового стажу спірні періоди роботи та період проходження військової служби.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ у Волинській області позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами про призначення пенсії та за результатами їх розгляду щоразу територіальними управліннями ПФУ було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зокрема, 21.10.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до підпункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV та рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 25.10.2024 йому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (страховий стаж становив 24 роки 02 місяці 10 днів, при необхідних не менше 25 років). При цьому, до страхового стажу згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.09.1989 не зараховано період роботи з 01.07.2000 по 10.07.2009 у ТОВ «І.М. Людмила», оскільки інформація про сплату страхових внесків за вказаний період в індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб щодо позивача відсутня (а.с. 46-49).

Відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області у відзиві на позовну заяву позовних вимог теж не визнав. Зазначив, що позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до підпункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, яка за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Тернопільській області з прийняттям рішення від 27.11.2024 р №78 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (страховий стаж становив 20 років 09 місяців 04 дні, при необхідних не менше 25 років). За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано: період роботи з 30.12.1995 по 10.07.2009, оскільки запис про звільнення з роботи засвідчений відбитком печатки у якій відсутній код підприємства та відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; при цьому, період роботи з 30.12.1995 по 31.12.2003 можливо зарахувати до страхового стажу після надходження результатів акту зустрічної перевірки. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 58-61).

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позовні вимоги також заперечив та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що позивач 25.06.2024 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058-IV та рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.07.2024 № 78 йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки на дату звернення у нього відсутній необхідний страховий стаж (страховий стаж становив 15 років 08 місяців, при необхідних не менше 25 років). При цьому, до страхового стажу не зараховано: період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988, оскільки у військовому квитку дата народження відрізняється від паспортних даних; період роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995, оскільки відсутня дата наказу про звільнення; та період роботи з 01.07.2003 по 31.12.2003, оскільки по даним персоніфікованого обліку (ОК-5) відсутні внески до Пенсійного фонду (а.с.77-80).

Відповідач ГУ ПФУ в Харківській області також подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, за результатами розгляду заяви позивача від 07.11.2024 про призначення пенсії, ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення від 13.11.2024 №78 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 115 Закону № 1058-IV, тому підстав для призначення дострокової пенсії немає (а.с.86-89).

У відповіді на відзив представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами для підтвердження його трудового стажу. У свою чергу, позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період (а.с.98-101)

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 28.05.2024 (а.с. 30).

25.06.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням (а.с.110).

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та рішенням якого від 04.07.2024 № 78 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком. При цьому у вказаному рішенні зазначено, що вік позивача 55 років 11 місяців; за наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на даний час загальний стаж склав 15 років 08 місяців, при необхідних не менше 25 років. До загального стажу не зараховано: період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988, оскільки у військовому квитку дата народження відрізняється від паспортних даних; період роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995, оскільки відсутня дата наказу на звільнення; період роботи з 01.07.2003 по 31.12.2003, оскільки по даним персоніфікованого обліку (ОК-5) відсутні внески до Пенсійного фонду (а.с.9-10).

21.10.2024 позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням (а.с.111).

За принципом екстериторіальності вказану заяву передано для розгляду ГУ ПФУ у Волинській області, яким прийнято рішення від 25.10.2024 № 78 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (не менше 25 років). При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що згідно наданих до заяви документів страховий стаж складає 24 роки 02 місяці 10 днів; до страхового стажу не повністю зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.09.1989 з 30.12.1995 по 10.07.2009 (зараховано з 30.12.1995 по 30.06.2000), оскільки з 01.07.2000 по 10.07.2009 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про суми нарахованої заробітної плати та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с. 11-12).

07.11.2024 позивач знову звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV (а.с.112).

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Харківській області та рішенням якого від 13.11.2024 №78 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (не менше 25 років). У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 20 років 09 місяців 04 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано згідно трудової книжки НОМЕР_1 період роботи з 30.12.1995 по 10.07.2009, оскільки запис внесено з порушеннями, що є порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, а саме на печатці при звільненні відсутній код ЄДРПОУ підприємства, також в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про суми нарахованої заробітної плати та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с. 13).

В подальшому, 21.11.2024 позивач знову звернувся з аналогічною заявою про призначення дострокової пенсії за віком (а.с. 115), долучивши необхідні документи, в тому числі лист-довідку ТОВ «І.М. Людмила» від 14.11.2024 №01 (а.с. 116), про що свідчать додаткові пояснення ГУ ПФУ у Волинській області від 05.03.2025 (а.с. 107).

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Тернопільській області, яким прийнято рішення від 27.11.2024 №78 про відмову позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (не менше 25 років). При цьому вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 20 років 09 місяців 04 дні; за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 30.12.1995 по 10.07.2009, оскільки запис про звільнення з роботи засвідчений відбитком печатки у якій відсутній код підприємства та відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; період роботи з 30.12.1995 по 31.12.2003 можливо зарахувати до страхового стажу після надходження результатів акту зустрічної перевірки (а.с. 14).

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон №1058-ІV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.

За змістом пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Отже, право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Зі змісту оскаржуваних рішень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.07.2024 №78, ГУ ПФУ у Волинській області від 25.10.2024 №78, ГУ ПФУ в Харківській області від 13.11.2024 №78 та ГУ ПФУ в Тернопільській області від 27.11.2024 №78 слідує, що єдиною причиною відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV є саме відсутність у нього необхідного страхового стажу (не менше 25 років), при цьому, відповідачі по різному обчислили його страховий стаж (ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до страхового стажу не зарахувало період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988 та періоди роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995, з 01.07.2003 по 31.12.2003; ГУ ПФУ у Волинській області період роботи з 01.07.2000 по 10.07.2009; ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Тернопільській області період роботи з 30.12.1995 по 10.07.2009).

Отже, ключовим спірним питанням, що підлягає вирішенню у цій справі є можливість зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988 та періодів роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995, з 30.12.1995 по 10.07.2009.

Як встановлено абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 зі мінами).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

За приписами частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як визначено пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1, при прийманні документів працівник сервісного центру: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів тощо.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. При цьому лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Станом на час початку ведення трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 06.09.1989 порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 глави 1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції №162 встановлено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також нагороди і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видачі наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - в день звільнення і повинні чітко відповідати тексту наказу (розпорядженню). Записи проводяться арабськими цифрами (число та місяць двозначними).

За змістом абзаців першого-третього пункту 2.13 Інструкції №162 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» у виді заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду.

Згідно із пунктами 2.25, 2.26 Інструкції №162 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзац перший пункту 4.1.Інструкції № 162).

Зазначена Інструкція в Україні не застосовується з прийняттям наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58).

Згідно пункту 1.1. Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції №58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції №58 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи (пункт 2.27 Інструкції №58).

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 вказаної Інструкції).

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 06.09.1989 підтверджено, що позивач 06.09.1989 прийнятий на роботу у Луцьке ВО «Електротермометрія» учнем шліфувальника в механозбірний цех (наказ №365-к від 04.09.1989), 11.09.1989 переведений учнем токаря в механічний цех (наказ №373-к від 07.09.1989), 29.12.1995 звільнений у зв`язку з переводом на іншу роботу (наказ №317-к) (а.с. 119-120).

Суд зауважує, що у розглядуваному випадку записи трудової книжки вчинені в хронологічному порядку, містять чітку дату прийому та звільнення з роботи, реквізити наказів, посади на якій працював позивач, підпис особи, відповідальної за внесення записів, та відбиток печатки підприємста при звільненні з роботи. Записи про періоди роботи не містять жодних виправлень.

Зі змісту рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.07.2024 №78 слідує, що до страхового стажу позивача не зараховано, зокрема, період роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 (у Луцькому ВО «Електротермометрія»), оскільки відсутня дата наказу на звільнення.

Разом з тим суд зазначає, що у графі «На підставі чого внесено запис» про звільнення з роботи з 29.12.1995 зазначено «наказ №317-к». У свою чергу, не зазначення дати такого наказу, на переконання суду, хоч і є формальним порушенням Інструкції №58, проте не може бути підставою для незарахування до страхового стажу спірного періоду роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995, оскільки визначальним є підтвердження факту роботи, а не правильність записів у трудовій книжці. Суд зазначає, що записи в частині дати прийняття позивача на роботу (06.09.1989) та дати звільнення (29.12.1995) не містять жодних виправлень, а відтак підтверджують спірний період роботи.

Більше того, позивач до наступних заяв про призначення пенсії долучав довідку ПАТ «Електротермометрія» від 18.10.2024 №1/1-19, якою додатково підтверджено період його роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 та в якій зазначено номери та дати всіх наказів, в тому числі і дати наказу про звільнення - наказ №317-к від 28.12.1995 (а.с.27).

У постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства; вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань з призначення пенсії за віком.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а сформовано висновки, відповідно до яких підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління Пенсійного фонду України не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

З урахуванням вище наведеного, період роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 повинен бути зарахований до страхового стажу позивача, позаяк вказані вище формальні недоліки у записах трудової книжки (не зазначення дати наказу про звільнення) не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, та позивач не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства, та у зв`язку із цим не може бути позбавлений конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань з призначення пенсії за віком.

З оскаржуваних рішень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.07.2024 №78, ГУ ПФУ у Волинській області від 25.10.2024 №78, ГУ ПФУ в Харківській області від 13.11.2024 №78 та ГУ ПФУ в Тернопільській області від 27.11.2024 №78 судом також встановлено, що позивачу до страхового стажу фактично не зараховано період роботи з 30.12.1995 по 10.07.2009 (частково або повністю), оскільки запис про звільнення з роботи засвідчений відбитком печатки у якій відсутній код підприємства та відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про суми нарахованої заробітної плати та сплату страхових внесків.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.09.1989, ОСОБА_1 30.12.1995 прийнятий на роботу у ТОВ «І.М. Людмила» на посаду муляр-штукатур (наказ №30/12 від 30.12.1995), а 10.07.2009 звільнений з займаної посади за згодою сторін (наказ №10/07 від 10.07.2009) (а.с. 119-120). Записи про вказаний період роботи виконані відповідно до вимог Інструкції №58.

При цьому, дійсно запис про звільнення з роботи засвідчений відбитком печатки підприємства, у якій відсутній ідентифікаційний код підприємства.

Однак суд зауважує, що на момент початку роботи позивача у ТОВ «І.М. Людмила» (30.12.1995) законодавцем не ставились вимоги щодо обов`язкового зазначення ідентифікаційного коду на печатці підприємства.

Водночас з 01.01.2004 набрав чинності Господарський кодекс України, окремими нормами якого встановлювалось, що на печатках і штампах суб`єкта господарювання повинен зазначатись ідентифікаційний код, за яким цього суб`єкта включено до державного реєстру суб`єктів господарювання, або ідентифікаційний код громадянина-підприємця.

Тобто, з 2004, у тому числі на момент проставлення у трудовій книжці позивача запису про його звільнення з ТОВ «І.М. Людмила» (10.07.2009) законодавцем було встановлено вимогу щодо обов`язкового зазначення на печатках і штампах суб`єктів господарювання відомостей про код ЄДРПОУ.

В той же час суд враховує, що позивач до заяви про призначення пенсії від 21.11.2024 долучив, в тому числі лист-довідку ТОВ «І.М. Людмила» від 14.11.2024 №01 (а.с. 116), про що свідчать додаткові пояснення ГУ ПФУ у Волинській області від 05.03.2025 (а.с. 107), та вказаною довідкою додатково підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно в період з 30.12.1995 (наказ №30/12 від 30.12.1995) по 10.07.2009 (наказ №10/07 від 10.07.2009) працював у ТОВ «І.М. Людмила» на посаді муляр-штукатур (а.с. 20, 116).

Розглядаючи вказану вище заяву, відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області зазначив, що за період роботи з 30.12.1995 по 10.07.2009 також відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а тому період роботи з 30.12.1995 по 31.12.2003 можливо зарахувати до страхового стажу після надходження результатів акту зустрічної перевірки (а.с. 14).

З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) дійсно вбачається, що за період роботи з 30.12.1995 по 10.07.2009 відсутня інформація (а.с. 117-118).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Закон №1058-IV, яким запроваджено систему персоніфікованого обліку, набрав чинності з 01.01.2004.

Таким чином, набутий особою після цієї дати (01.01.2004) страховий стаж обчислюється виключно за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В той же час, як зазначалось вище, частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 обчислення стажу роботи для призначення пенсій здійснювалося за нормами статті 56 Закону №1788-XII.

Наведене дає підстави для висновку, що поняття страховий стаж запроваджено Законом №1058-IV (діє з 01.01.2004). До 01.01.2004 робота, виконувана на підставі трудового договору, зараховується до стажу незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв (стаття 56 Закону №1788-XII).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

З наведеного слідує, що заявник до заяви про призначення пенсії має обов`язок надати документи про стаж, визначені Порядком №637, і таким документом для нього є трудова книжка (основний документ). Лише за відсутності трудової книжки (або відповідних записів у ній, або коли наявні неточні чи неправильні відомості про періоди роботи) стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Названі документи є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 01.01.2004.

Отже, період роботи позивача до 01.01.2004 підлягає зарахуванню до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв), та основним документом, який підтверджує стаж, є трудова книжка, яка була надана позивачем разом із заявами про призначення пенсії відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1.

З урахуванням вище наведеного суд дійшов висновку, що відповідачами протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 30.12.1995 по 31.12.2003 у ТОВ «І.М. Людмила» згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.09.1989.

За приписами частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідачів до ТОВ «І.М. Людмила» з метою надання необхідних додаткових документів, а також здійснення відповідної перевірки достовірності поданих позивачем та відображених у його трудовій книжці відомостей щодо періоду роботи з 30.12.1995 по 31.12.2003.

В той же час, як зазначалось вище, період роботи з 01.01.2004 по 10.07.2009 у ТОВ «І.М. Людмила» мав місце після впровадження системи персоніфікованого обліку (01.01.2004), тому страховий стаж повинен обчислюватися виключно за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) відсутні відомості про нарахування ТОВ «І.М. Людмила» позивачу заробітної плати за період з 01.01.2004 по 10.07.2009 та сплату страхових внесків, відтак такий період не може бути зарахованим до страхового стажу.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачу до страхового стажу періоду проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, час проходження військової служби зараховується до страхового стажу.

Згідно із записами військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 17.10.1986 по 03.12.1988 проходив строкову військову службу (а.с. 113-114).

З рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.07.2024 № 78 вбачається, що позивачу вказаний вище період проходження військової служби не зараховано до страхового стажу, оскільки у військовому квитку дата народження відрізняється від паспортних даних.

Суд зазначає, що у військовому квитку серії НОМЕР_3 виправлено дату народження ОСОБА_1 з « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що повністю відповідає його паспортним даним. При цьому на сторінці 24 військового квитка зроблено запис про те, що дату народження змінено на 25.07.1968 на підставі паспорта серії НОМЕР_4 , вказаний запис вчинено начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 та скріплений відповідною печаткою (а.с. 113-114).

Відтак, період проходження позивачем військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988 підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Підсумовуючи вище наведене суд дійшов висновку, що наявні правові та фактичні підстави для зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів його роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 у Луцькому ВО «Електротермометрія», з 30.12.1995 по 31.12.2003 у ТОВ «І.М. Людмила» згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.09.1989, а також період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988, а відповідачами ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ у Волинській області, ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Тернопільській області оскаржуваними рішеннями протиправно відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності у позивача необхідного страхового стажу, не зарахувавши до нього вказані вище періоди.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішеннями від 04.07.2024 №78, від 25.10.2024 №78, від 13.11.2024 №78, від 27.11.2024 №78, прийнятими ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ у Волинській області, ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Тернопільській області відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаних вище рішень належить задовольнити.

На думку суду, оскільки позивач із заявами про призначення пенсії від 25.06.2024, від 21.10.2024, від 07.11.2024 та від 21.11.2024 звертався саме до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання), та одне із оскаржуваних у даній справі рішень було прийнято відповідачем-1, а також враховуючи те, що за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання особи, тому належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 у Луцькому ВО «Електротермометрія», з 30.12.1995 по 31.12.2003 у ТОВ «І.М. Людмила» згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.09.1989, а також період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988 та повторно розглянути первинну заяву ОСОБА_1 від 25.06.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, з урахуванням заяв від 21.10.2024, від 07.11.2024 та від 21.11.2024 та доданих до них додаткових документів, а також правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (про зобов`язання зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 10.07.2009).

Керуючись статтями 243-246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.07.2024 № 78 про відмову у призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.10.2024 № 78 про відмову у призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.11.2024 №78 про відмову у призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.11.2024 №78 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби з 17.10.1986 по 03.12.1988 та періоди роботи з 06.09.1989 по 29.12.1995 у Луцькому виробничому об`єднанні «Електротермометрія», з 30.12.1995 по 31.12.2003 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «І.М. Людмила» згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.09.1989, та повторно розглянути первинну заяву ОСОБА_1 від 25.06.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням заяв від 21.10.2024, від 07.11.2024 та від 21.11.2024 та доданих до них додаткових документів, а також правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 26, ).

Відповідач-3: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, місто Харків, майдан Свободи, держпром, 3 під, 2 пов, ).

Відповідач-4: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, майдан Волі, 3, ).

Суддя О. О. Андрусенко