Справа № 520/28293/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

17 березня 2025 року Справа № 520/28293/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №520/28293/23 в порядку ст. 382 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Від ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про встановлення судового контролю в адміністративній справі №520/28293/23 в порядку ст. 382 КАС України, в якій заявник просить суд:

- здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №520/28293/23 у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 КАС України;

- зобов`язати подати звіт у 10-денний термін про виконання судового рішення №520/28293/23 начальника ГУ Пенсійного Фонду в Харківській області Баєву Г.М., у порядку, встановленому статтею 382 КАС України;

- накласти на керівника суб`єкта владних повноважень / начальника ГУ Пенсійного Фонду в Харківській області Баєву Г.М. за систематичне невиконання судових рішень №520/28293/23 Харківського окружного адміністративного суду, штраф у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб / тобто від 60560 грн до 121120 грн (2 роки злісного ухилення від виконання рішення суду);

- винести окрему ухвалу, направити її до правоохоронного органу для внесення відомостей до ЄРДР щодо неправомірних, а можливо навіть злочинних дій / привласнення грошових коштів у розмірі 62000,00 грн начальника ГУПФУ області Баєвої Г.М. по справі №520/28293/23, в діях якої вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 382 КК України (невиконання рішення суду службовою особою), зловживання владою та службовим становищем, службова недбалість, перевищення службових повноважень, що має наслідки та нанесену шкоду.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішення суду у справі № 520/28293/23 від 30.11.2023 р. станом на 11.02.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не виконано.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду подано лист щодо виконання судового рішення, в якому зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2024 у справі №520/28293/23, яке набрало законної сили 02.01.2024, головним управлінням в січні 2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 та встановлено щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб". За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.07.2021 по 31.01.2024 у розмірі 62000,00 грн, яку внесено до Реєстру судових рішень, а з 01.02.2024 року пенсія виплачується з урахуванням рішення суду. Також представником відповідача із посиланням на положення статті 8 Закону, частин 1 та 2 статті 23, пунктів 20, 29 ч. 1 статті 116 Бюджетного кодексу України та Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) вказано, що планом доходів та видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 2022 та 2023 рік (із змінами) на фінансування видатків, пов`язаних з погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду передбачено 60367,00 тис. грн та 49980,50 тис. грн відповідно, які використано в повному обсязі. Планом доходів і видатків головного управління на 2024 рік (із змінами), на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду передбачено 56047,2 тис. грн, які використано в повному обсязі. Станом на лютий 2025 року бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено і на цей час діє: тимчасовий розпис доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 1 квартал 2025 року, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 30 грудня 2024 року №172 «Про тимчасовий розпис доходів і видатків Пенсійного фонду України на І квартал 2025 року». Згідно із вищезазначеним наказом кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на І квартал поточного року не передбачено. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу II Порядку. Станом на лютий 2025 року погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.11.2020 включно. Враховуючи викладене представником відповідача вказано, що виплату різниці в пенсії, нараховану на виконання рішення суду, буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. Відтак, представником відповідача наголошено, що головним управлінням вжито всіх необхідних заходів, спрямованих забезпечення виконання судового рішення в повному обсязі.

Також представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду подано лист щодо виконання судового рішення (доповнення), в якому зазначено, що для виконання рішення суду у справі №520/28293/23 в повному обсязі, головним управлінням 18.02.2025 надіслано запит до Пенсійного фонду України за вих. №2000-0408-5/26822 щодо виділення коштів на виплату різниці пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 до 31.01.2024 року у сумі 62000,00 грн, що свідчить про вжиття головним управлінням всіх необхідних заходів, спрямованих на забезпечення виконання судового рішення в повному обсязі.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на приписи ст. 382-1 КАС України та враховуючи відсутність потреби у виклику у судове засідання сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі № 520/28293/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у припиненні виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) щомісячної доплати, згідно постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ - 14099344: місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) додатково до розміру пенсії поновити та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 гри згідно Постанови КМУ № 713 від 14 липня 2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

За даними програми "Діловодство спеціалізованого суд (ДСС)" встановлено, що судове рішення у вказані й справі не було оскаржено в апеляційному порядку.

У зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у вказаній справі, Харківським окружним адміністративним судом 06 лютого 2025 року було видано позивачу виконавчий лист у справі.

У поданій до суду заяві заявником вказано, що зазначений виконавчий лист було пред`явлено заявником до виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та 07.02.2025 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2025 року №ВП 77115607.

Однак заявником вказано, що на станом на час подання до суду цієї заяви рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №520/28293/23 не виконано взагалі, заборгованість по виплаті пенсії не виплачена, отже в діях начальника ГУПФУ області ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, зловживання владою та службовим становищем, службова недбалість, перевищення службових повноважень/ що має наслідки та нанесену позивачу шкоду.

Вказані обставини, на переконання заявника, свідчать на користь наявності підстав для встановлення судового контролю за виконання судового рішення у справі, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень та винесення окремої ухвали.

Надаючи оцінку вищевказаним обставинам, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відтак, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Своєю чергою суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-1 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи викладене суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить заявник, є правом суду, а не обов`язком.

З аналізу зазначених вище положень слід дійти висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Як вже було вказано судом, відповідачем повідомлено суду про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №520/28293/23, яке набрало законної сили 02.01.2024, головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 та встановлено щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб". За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.07.2021 по 31.01.2024 у розмірі 62000,00 грн, яку внесено до Реєстру судових рішень, а з 01.02.2024 року пенсія виплачується з урахуванням рішення суду.

В той же час, представником відповідача до суду подано лист щодо виконання судового рішення (доповнення), в якому також зазначено про надіслання 18.02.2025 запиту до Пенсійного фонду України за вих. №2000-0408-5/26822 щодо виділення коштів на виплату різниці пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 до 31.01.2024 року у сумі 62000,00 грн.

Суд враховує доводи та посилання відповідача, викладені у листах щодо виконання рішення суду, стосовно вчинення дій, направленого звернення до Пенсійного фонду України стосовно можливості фінансування зазначеної виплати заявнику, проте зазначає, що останні фактично протягом тривалого часу не призвели до виконання судового рішення у справі №520/28293/23 в повному обсязі.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України не заперечується обов`язок виплати нарахованих позивачу на виконання рішення суду виплат.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що згідно із Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюється виключно законами. Такими законами є Закони України Про Державний бюджет України на кожний рік та Бюджетний кодекс України.

Відповідно до п.п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем виконується рішення суду, але його невиконання в частині виплати нарахованої заборгованості не виконано з незалежних від відповідача причин.

При цьому, станом на час розгляду заяви з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачем не було подано до суду доказів розгляду вказаного листа та вжиття усіх залежних від відповідача заходів щодо повного виконання судового рішення.

Положеннями ч.2 ст. 382-1 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із приписами ч.3 ст.382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд з огляду на приписи ст. 382-1 КАС України приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у двомісячний строк після набрання чинності ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №520/28293/23.

Відповідно до ч.6 ст. 382-1 КАС України ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Стосовно частини вимог заяви щодо накладення на керівника суб`єкта владних повноважень за систематичне невиконання судових рішень у справі №520/28293/23 штрафу та постановлення окремої ухвали суд зазначає таке.

Приписами ст. 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Ухвалу суду про накладення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами статті 149 цього Кодексу.

З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Положеннями ст.383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що розгляд питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу належить здійснювати за результатами розгляду поданого до суду таким суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення у справі.

Також з огляду на приписи ст. 383 КАС України слід дійти висновку про те, що вирішення питання про винесення окремої ухвали здійснюється судом під час перевірки правомірності дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення у справі.

Оскільки матеріали справи не містять доказів виконання судового рішення та в рамках розгляду цієї заяви суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у цій справі, заява позивача в цій частині вимог є передчасною та буде розглянута судом після подачі відповідачем звіту про виконання рішення суду по даній справі.

Керуючись положеннями ст. ст. 241, 243, 248, 249, 256, 294, 295, 381, 382, 382-1, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №520/28293/23 в порядку ст. 382 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) у двомісячний строк після набрання чинності ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №520/28293/23.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Суддя Р.В. Мельников