Справа № 280/1256/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

18 березня 2025 рокуСправа № 280/1256/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправними дій та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Дерпродспоживслужби в Запорізькій області, щодо призначення та проведення планової перевірки характеристик продукції розміщеної в магазині «Продукти та промтовари» за адресою: АДРЕСА_1 на підставі направлення на перевірку №4 від 17.01.2025;

визнати протиправною та скасувати постанову №2 від 06.02.2025 Головного управління Дерпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у сумі 51000,00 гривень.

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

18 березня 2025 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу - Головному управлінню Дерпродспоживслужби в Запорізькій області вчиняти буд-які дії, пов`язані з плановою перевіркою ОСОБА_1 призначеною Головним управлінням Дерпродспоживслужби в Запорізькій області на підставі Направлення №4 від 17.01.2025 та проведеною в період з 23.01.2025 по 28.01.2025, в тому рахунку перевірки результатів виконання ОСОБА_1 рішень №8-12 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, від 28.01.2025.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача зазначено, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що позивачем 26.02.2025 направлено відповідачу повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних заходів, встановлених рішеннями відповідача №№7-12 від 28.01.2025. В зазначеному повідомлені вказувалось про зняття з представлення на ринку продукції до розгляду дійсної справи судом. Однак відповідачем продовжують вчинятися дії, пов`язані з проведенням перевірки призначеної на підставі Направлення №4 від 17.01.2025. Так, зокрема 12.03.2025 відповідачем призначено та проведено позапланову перевірку виконання ОСОБА_1 рішень відповідача №№7-12 від 28.01.2025, складених під час проведення планової перевірки на підставі Направлення №4 від 17.01.2025. Під час позапланової перевірки складено акт №12 перевірки стану виконання суб`єктом господарювання про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, яким встановлені порушення ОСОБА_1 невиконання рішень складених під час проведення планової перевірки, крім того до зазначеного акту 12.03.2025 відповідачем складено протокол №2 про виявлені порушення, а також запрошено ОСОБА_1 на 26.03.2025 на розгляд матеріалів позапланової перевірки. За таких обставин є необхідність вжиття заходів забезпечення позову, так як невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Таким чином, при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховуватися предмет позову, підстави звернення до суду, співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, а також забезпечення дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Водночас, забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Суд також вказує на те, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Предметом спору у даній справі є: визнання протиправними дій Головного управління Дерпродспоживслужби в Запорізькій області, щодо призначення та проведення планової перевірки характеристик продукції розміщеної в магазині «Продукти та промтовари» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Миру, 62 на підставі направлення на перевірку №4 від 17.01.2025; визнання протиправною та скасування постанови №2 від 06.02.2025 Головного управління Дерпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у сумі 51000,00 гривень.

В той же час, у заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачу - Головному управлінню Дерпродспоживслужби в Запорізькій області вчиняти буд-які дії, пов`язані з плановою перевіркою ОСОБА_1 призначеною Головним управлінням Дерпродспоживслужби в Запорізькій області на підставі Направлення №4 від 17.01.2025 та проведеною в період з 23.01.2025 по 28.01.2025, в тому рахунку перевірки результатів виконання ОСОБА_1 рішень №8-12 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, від 28.01.2025.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, оскільки позивачем не наведено підстав наявності очевидної небезпеки заподіяної шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не вказано також підстави, які б свідчили про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що наслідки від незабезпечення даного позову не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Суд зазначає, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Однак, відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №826/14951/18 від 10.04.2019 у справі №826/16509/18, від 26.12.2019 у справі №640/13245/19 та від 29.01.2020 у справі №280/4367/19.

Також щодо "очевидності" ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Суд виходить з того, що наявність протиправності оскаржуваних позивачем рішення, дій та бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак рішення, дій та бездіяльності відповідача що оскаржуються у даній справі. Крім того, встановлення ознак протиправності такого рішення, дій та бездіяльності, враховуючи предмет позову, є фактично вирішенням адміністративного спору до розгляду справи по суті, що суперечить основним засадам і принципам адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2020 у справі № 800/521/17 (провадження 11-114заі18) звернула увагу, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №640/10883/22.

Отже, у спірному випадку відсутні достатні підстави для твердження про протиправність дій відповідача поза обґрунтованим сумнівом.

Не було наведено заявником й відомостей про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення прав позивача в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.

Аргументація заяви про забезпечення позову в тій частині, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду, ґрунтується на припущеннях заявника без підтвердження того, що такі обставини настануть.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 150, 154, 156, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ж.М. Чернова