Справа № 332/1091/25
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1091/25
Провадження №: 2-а/332/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву адвоката Плецької Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки Владислава Едуардовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановила:

28 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява адвоката Плецької Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки В.Е. про скасування постанови ЕАР №6200564 від 21.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, в якій також просить поновити строк на звернення до суду із даною позовною заявою.

В обґрунтування поновлення пропущеного процесуального строку позивач вказує, що про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 14.02.2025 року, отримавши відповідь Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі від 14.02.2025 №10053/29.24-35 про закінчення виконавчого провадження №76749606, до якої була надана копія відповідної оскаржуваної постанови. Саме з цієї дати, на думку позивача, має обраховуватись 10-денний строк для оскарження в судовому порядку постанови про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зазначене, на думку позивача, об`єктивно вплинуло на можливість звернення до адміністративного суду з даним позовом у встановлений статтею 122 КАС України строк, з метою забезпечення доступу до правосуддя, позивач просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2025 року позовну заяву адвоката Плецької Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки В.Е. про скасування постанови ЕАР №6200564 від 21.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали шляхом надання до суду клопотання (заяви) із зазначенням причини пропуску звернення з вказаною позовною заявою до суду, крім тих, які визнані судом неповажними, та інших підстав для поновлення строку.

Суддею в ухвалі від 03 березня 2025 року було надано оцінку поважності викладених в клопотанні причин пропуску строку звернення до суду із позовом та зазначено наступне.

Для звернення до суду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено десять днів з дня винесення відповідного рішення.

В клопотанні про поновлення строків у справі №332/1091/25, наданому на виконання ухвали судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2025 рокупредставником позивача адвокатом Плецькою Ю.В. зазначено, що спірна постанова була прийнята відповідачем 22.01.2025, тобто після спливу майже через два роки з дня закінчення строку пред`явлення виконавчого документу (постанови) для примусового виконання, що свідчить про наявність підстав для повернення відповідачем вказаного виконавчого документу стягувачу.

В той же час, з доданої до позову копії постанови ЕАР №6200564 від 21.11.2022 вбачається, що вона була складена о 09.15 годин 22.11.2022.

Також до позовної заяви долучене повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 від 21.11.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 запрошено для розгляду адміністративного правопорушення 22.11.2022 о 09.00 годині за місцезнаходженням: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96, Управління патрульної поліції, а також зазначено, що у разі неприбуття та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, справа про адмінправопорушення розглядатиметься відповідно до вимог статті 268 КУпАП.

В повідомленні про запрошення до підрозділу патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 від 21.11.2022 міститься відмітка від імені ОСОБА_1 «Розгляд справи прошу розглянути в суді. 21.11.2022р.».

Матеріали справи не містять зазначення про те, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про перенесення розгляду справи та позивач не надав доказів того що його не допустили до розгляду справи. Також в повідомленні відсутні заперечення позивача щодо дати та часу розгляду справи.

Щодо посилань на порушення позивачем строку пред`явлення виконавчого документу (постанови) для примусового виконання, що свідчить про наявність підстав для повернення відповідачем вказаного виконавчого документу стягувачу, то зазначне не є предметом розгляду по КАС України та може бути розглянуто у цивільному судочинстві.

Щодо посилань представника позивача, як на підставу поновлення процесуальних строків, на те, що за фактом події від 21.11.2022, зафіксованої оскаржуваною постановою ЕАР №6200564 від 21.11.2022, вже була складена постанова серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, тобто, на думку позивача, відбувся повторний перерозгляд справи про адміністративне правопорушення по якій вже була складена постанова.

Зазначає, що постанова серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП була оскаржена ОСОБА_1 до Заводського районного суду м.Запоріжжя та рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2023 постанова серії ЕАР №6197699 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.126 КУпАП була скасована, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрита.

Вважає, що враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вважав, що належним чином реалізував процесуальні права шляхом звернення до суду із позовом про скасування постанови, складеної інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Коробка В.Е. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за порушення позивачем під час керування транспортним засобом MERCEDES-BENZ GL320CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборони змінювати дизайн номерного знаку, нанесення додаткових позначень, закривати їх, повинні бути чистими, достатньо освітленими, що мали місце 21.11.2022 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140 та навіть гадки не мав до лютого 2025 року, що за одній і тій самі події та адміністративному порушенню можуть існувати одночасно дві постанови.

З цього приводу суддя вважає за необхідне зазначити, що в рішенні Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2023, на яке посилається позивач, зазначено що керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншим предметом чи забрудненим, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м передбачене диспозицією ч.1ст.121-3 КУпАП, а не ч.6 ст.121, як зазначено в оскаржуваній постанові. Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позову, постанови про порушення ПДР, складені у відношенні ОСОБА_1 , були складені за різними статтями КУпАП та мають різні склади адміністративних порушень.

ОСОБА_1 був ознайомлений із повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 від 21.11.2022, та в зазначеному повідомленні міститься відмітка від імені ОСОБА_1 «Розгляд справи прошу розглянути в суді. 21.11.2022р.».

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Враховуючи викладене, зазначення ОСОБА_1 в повідомленні про запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення про бажання розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо у суді, та з цих підстав посилання на цей факт, як на підставу поновлення строку у справі є власним трактуванням норм законодавства, а тому суд їх відхиляє, як необгрунтовані.

Суддя вважає, що можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого позивача, тобто мала суб`єктивний характер.

Відповідно до положень ст. 286 КАС України строк на оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності рахується з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а не з моменту їх отримання.

Таким чином, десятиденний строк для оскарження спірної постанови необхідно відраховувати саме з 22.11.2022 дати винесення постанови, тобто останнім днем для подання позову з дотриманням строку на оскарження, передбаченого ч.2 ст.286 КАС України, мало бути 02.12.2022. Про розгляд справи саме 22.11.2022 року позивачу було достеменно відомо, що підверджується повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 від 21.11.2022 з підписом ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до суду з даним позовом 28.02.2025, що свідчить про значне порушення ним строку звернення до суду, передбаченого ст. 286 КАС України.

Норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з ч.1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Підстави пропуску строку можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання адміністративного позову.

Таким чином, зазначені в позовній заяві причини пропуску звернення до суду визнані судом неповажними, тому позов був залишений без руху із наданням можливості протягом п`яти днів вказати інші підстави для поновлення строку.

Тобто, в клопотанні/заяві від 14 березня2025 року представник позивача зазначив ті ж самі причини пропуску процесуального строку, які раніше були ним зазначені у позовній заяві від 28.02.2025 та які судом визнані неповажними.

Будь-яких інших причин пропуску процесуального строку звернення до суду більш ніж на два тижні представником позивача не зазначено.

Докази, які б підтверджували неотримання позивачем спірної постанови суду також не надані.

Таким чином, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими та не дають підстав вважати, що в даному випадку існували дійсні об`єктивні перешкоди для звернення позивача за захистом своїх прав до суду. Позивач в даному випадку мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду, однак допустив необґрунтоване зволікання, яке унеможливлює і не виправдовує втручання у принцип юридичної визначеності стосовно виниклих правовідносин.

У свою чергу, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Суддею не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку, а наведені представником позивача доводи щодо пропуску строку, є необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини суддя робить висновок про те, що звернення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Плецької Ю.В. із цією позовною заявою 28 лютого 2025 року відбулось із пропуском установленого процесуальним законом десятиденного строку.

Слід зазначити, що за належного добросовісного ставлення до своїх прав та виконання своїх обов`язків позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву у межах строку, встановленого статтею 286 КАС України, проте таким правом не скористався.

Приймаючи вищевикладене, надаючи оцінку вищевикладеним обставинам в цілому, суддя уважає підстави, вказані у поданому клопотанні для поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду, неповажними та уважає за необхідне додатково зазначити, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме:

- забезпечувати юридичну визначеність і остаточність;

- захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів;

- запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства».

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними, лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджуються належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31 березня 2021 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав,свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 лютого 2020 року у справі 340/1019/19.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер та бути оціненими судом у наступному, зважаючи на обґрунтованість їх поважності.

Приймаючи вищевикладене та надаючи оцінку викладеним представником позивача обставинам, як на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з цим позовом, суддя доходить до висновку про їх неповажність, оскільки вони є безпідставними та недоведеними.

Одночасно суддею враховується, що відповідно до положень КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. (ст.6 КАС України).

Відповідно до положень ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

За наслідком вищевикладеного, приймаючи що невчинення особою власних процесуальних дій є її правом та відповідальністю та не є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, суддя уважає додаткові доводи позивача для поновлення процесуального строку на звернення до суду з цим позовом, викладені у клопотанні на усунення недоліків, необґрунтованими, безпідставними, а пропущений позивачем строк на звернення до суду з цим позовом пропущеним без поважних причин.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані не поважними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо зокрема: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені представником позивача адвокатом Плецькою Ю.В. в порядку усунення недоліків поданого позову після залишення позову без руху, не є поважними, суд вважає, що позовну заяву адвоката Плецької Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки В.Е. про скасування постанови ЕАР №6200564 від 21.11.2022, підлягає поверненню позивачеві на підставі п. 9 ч. 4 ст.169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 160, 161, 169 КАС України,

постановила:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Плецькій Юлії Вікторівні у поновленні строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву Плецької Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки Владислава Едуардовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Заводського районного суду м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.М.Погрібна