Справа № 640/4204/22
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Справа№640/4204/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юрченка Володимира Ярославовича про скасування постанови від 20 січня 2022 року про стягнення з боржника основної винагороди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» (далі ТОВ «Комфортна оселя», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юрченко Володимира Ярославовича (далі Приватний виконавець Юрченко В.Я., відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 20 січня 2022 року про стягнення з боржника основної винагороди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанова про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 19848,00 грн не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що мав бути повернутий стягувачу без прийняття до виконання. Позивач вважає, що такий захід примусового характеру як зобов`язання провести перерахунок вартості охоронних послуг не відповідає ст. 4 та ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», що є прямо передбаченою в Законі підставою для повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання. Крім того, представник стягувача не мала повноважень на його представництво у виконавчому провадженні, а саме на звернення від його імені з заявою про примусове виконання рішення не будучи адвокатом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/4204/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В задоволенні клопотання позивача про залучення ОСОБА_1 до участі у розгляді справи в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відмовлено.

У відзиві на позов від 17.02.2022 року відповідач зазначив, що виконавчий документ відповідає вимогам, визначеним ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки містить всі реквізити, а згідно ч. 1 ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом, отже у приватного виконавця не було підстав для його повернення стягувачу. Крім того, заяву про примусове виконання подано представником Спірдончевою Антоніною Вікторівною, повноваження підтверджено засвідченою копією нотаріальної довіреності, зміст щодо повноважень якої викладений однозначно та зрозуміло, тому повірений мав усі права на подачу заяви про примусове виконання рішення. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.03.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/4204/22.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року у справі №752/13321/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.05.2021 року, зобов`язано ТОВ «Комфортна оселя» провести перерахунок вартості охоронних послуг для квартири № 90 на пр. Голосіївському, буд. 60 у м. Києві за тарифом 3,55 грн. за 1 м2, починаючи з 01.03.2017 року.

На виконання рішення 10.06.2021 року видано виконавчий лист.

20.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юрченком Володимиром Ярославовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68266542 за виконавчим листом №752/13321/17 виданого 10.06.2021.

Того ж дня, 20.01.2022, відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 19848,00 грн.

23.11.2024 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі вимог п.9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Не погоджуючись з винесеною постановою про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 19848,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 1291 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно до норми ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

На підставі ч.ч. 1 та 3 ст. 373 КАС України - виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) та Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція).

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як вбачається з приписів частин першої та другої статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтями 7 та 10 вказаного Закону передбачено добровільний та примусовий порядок виконання рішення суду.

Заходами примусового виконання рішень, за визначенням частини 1 статті 10 Закону №1404, є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у чому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Внаслідок звернення рішення суду до виконання, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що 20.01.2022 Приватним виконавцем Юрченком В.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68266542 за виконавчим листом №752/13321/17, виданим 10.06.2021, про зобов`язання ТОВ «Комфортна оселя» провести перерахунок вартості охоронних послуг для квартири № 90 на пр. Голосіївському, буд. 60 у м. Києві за тарифом 3,55 грн. за 1 м2, починаючи з 01.03.2017 року.

Враховуючи, що виконавчий лист відповідає вимогам Закону № 1404, приватний виконавець діяв відповідно до Закону, відкривши виконавче провадження.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України від 02 червня 2016 року №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII) визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

За положженями частини сьомої статті 31 Закону №1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

20.01.2022, відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 19848,00 грн.

Отже, враховуючи положення статті 31 Закону № 1403-VIII, прийняття постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком приватного виконавця.

Щодо доводів позивача, що представник стягувача не мала повноважень на його представництво у виконавчому провадженні, а саме на звернення від його імені з заявою про примусове виконання рішення не будучи адвокатом, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що заяву про примусове виконання рішення суду подано представником Спірдончевою Антоніною Вікторівною, повноваження якої підтверджено засвідченою копією нотаріальної довіреності.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №1404 сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Представниками у виконавчому провадженні не можуть бути:

1) особи, які не мають повної цивільної дієздатності;

2) судді, слідчі, прокурори, працівники підрозділів, які провадять оперативно-розшукову діяльність, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання, які діють як учасники цього виконавчого провадження, виконавці та помічники приватних виконавців, крім випадків, коли вони діють як законні представники або уповноважені особи відповідного органу, що є стороною виконавчого провадження;

3) інші особи, які відповідно до закону не можуть здійснювати представництво (ч. 1 ст. 17 Закону №1404).

Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція №512).

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції №512 передбачено, зокрема, що до заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Положеннями пункту 10 розділу ІІ Інструкції №512 визначено, що повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної особи.

Таким чином, представництво у виконавчому провадженні може здійснюватися як самим стягувачем, так і іншими особами, на підставі довіреності на вчинення відповідних дій.

Отже, представник стягувача мала повноваження на його представництво у виконавчому провадженні, в тому числі на звернення від його імені з заявою про примусове виконання рішення.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню..

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юрченка Володимира Ярославовича про скасування постанови відмовити повністю.

Судове рішення складено і підписано 17 березня 2025 року.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Чучко