Справа № 400/15164/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/15164/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна в особі голови даної комісії - першого заступника міського голови Лукова В.Д. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна в особі голови першого заступника міського голови Лукова В.Д. - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначаючи, що пропуск строку на апеляційне оскарження спричинило відсутність фінансової змоги оплатити послуги адвоката через скрутне матеріальне становище (з 15.06.2023 - безробітна, не має доходів, квартира пошкоджена з 12.07.2022 без компенсації чи відновлення. Крім цього, апелянтом зазначено, що отримання вчасної консультацій та доступу до правової інформації обумовлено введенням в країні воєнного стану. Також зазначено, що з 20.02.2025 апелянту обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (з 18:00 до 10:00) у кримінальному провадженні № 0000027, що ускладнило доступ до правової допомоги та суду. Нові обставини про недостовірність звіту ОСОБА_2 (помилка про кухню, фото через отвір із квартири АДРЕСА_1 ) стали відомі після ознайомлення зі звітом у жовтні 2023 та подання заяви до ГУНП 14.12.2023.

Також апелянт просив суд звільнити від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, посилаючись на скрутне матеріальне становище, надаючи на підтвердження зазначених обставин відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

Розглянувши клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору по даній справі, а також вивчивши наведені у ньому доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Спеціальним законом, що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Статтею 8 вказаного Закону передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору. Зокрема, однією з таких умов є: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист трудових прав.

З урахуванням тієї обставини, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у справі № 400/15164/23, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно частини 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, проміжок часу, який сплинув після ухвалення рішення судом першої інстанції (02.05.2024) до звернення з апеляційною скаргою (10.03.2025), є досить тривалим, та значно перевищує процесуальний строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, що вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника в апеляційному перегляді судового рішення у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані як безумовними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зазначені обставини вказують на невідповідність апеляційної скарги вимогам процесуального законодавства, а тому згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням особі, яка звернулась з апеляційною скаргою строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року.

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року по справі № 400/15164/23.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька