Справа № 640/2997/19
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 р. справа № 640/2997/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі - головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши за правилами письмового провадження у порядку ст. 287 КАС України адміністративну справу за позовом Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (вул. Дорогожицька, 10, Київ 112, 04112, ) до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (вул. Саксаганського 110, Київ 32, 01032, ), третя особа - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва О.О. Полісмака від 15.02.2019 у виконавчому провадженні №53818290 про накладення штрафу за повторне невиконання рішення Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення без поважних причин про поновлення на роботі ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва О.О. Полісмака від 15.02.2019 у виконавчому провадженні №53818290 про накладення штрафу за повторне невиконання рішення Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення без поважних причин про поновлення на роботі ОСОБА_1 та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 виконано невідкладно. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 відкрито провадження у справі №640/2997/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.2019 зупинено провадження у справі №640/2997/19 до набрання законної сили судовим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 359/12669/14-ц.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу №640/2997/19.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Марини Лук`яненко.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала справа №359/12669/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням та за час затримки виплати належних сум при звільненні, донарахування і виплату одноразових і щомісячних премій, донарахування та виплату вихідної допомоги, перерахунок розміру середньої заробітної плати та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним відстороненням від роботи.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Концерну РРТ від 12 листопада 2014 року № 87/ок про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ з 12 листопада 2014 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. Стягнуто з Концерну РРТ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до моменту поновлення на роботі. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу Концерну РРТ задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90 719,75 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі № 359/12669/14-ц рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року.

Постанова Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі № 359/12669/14-ц набрала законної сили 13.02.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 прийнято до провадження матеріали адміністративної справи та поновлено провадження у справі №640/2997/19, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку ст. 287 КАС України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (далі - Концерн РРТ) про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням та за час затримки виплати належних сум при звільненні, донарахування і виплату одноразових і щомісячних премій, донарахування та виплату вихідної допомоги, перерахунок розміру середньої заробітної плати та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним відстороненням від роботи.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення від 12 листопада 2014 р. №87/ок «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення 12 листопада 2014 року «в зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення з 25.02.2015 р. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.11.2014 р. до 25.02.2015 р. в сумі 63 618 гривень. Допущене негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою від 25.02.2015 р. позовна заява, в частині донарахування і виплату одноразових і щомісячних премій до Дня Конституції України та Дня незалежності України, залишені без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 квітня 2015 рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2015 року залишено без змін.

На виконання рішення суду 26.02.2015 наказом №59 ОСОБА_1 , поновлений на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ та внесено відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 .

З наказом ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на вищезазначеному наказі.

В той же час, посаду начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ наказом Концерну РРТ від 26.02.2015 РОКУ № 61 скорочено, а ОСОБА_1 звільнено наказом Концерну РРТ від 26.05.2015 року № 24/ок, про що він ознайомлений особисто.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.12.2015 рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 року по справі №359/12669/14-ц скасовано, справу відправлено на новий розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Концерну РРТ від 12 листопада 2014 року № 87/ок про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ з 12 листопада 2014 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. Стягнуто з Концерну РРТ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до моменту поновлення на роботі. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу Концерну РРТ задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90 719,75 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі № 359/12669/14-ц рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року.

Постанова Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі № 359/12669/14-ц набрала законної сили 13.02.2019.

Виконавчий лист щодо поновлення ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ по справі № 359/12669/14-ц видано ОСОБА_1 19.04.2017.

21.04.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва Полісмаком О.О. за заявою ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53818290.

24.05.2017 (вх.№8935) Концерном РРТ подано державному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження з підстав добровільного виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 по справі №359/12669/14-ц в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на роботі, в підтвердження чого надано завірену копію наказу Концерну РРТ від 04.04.2016 №108.

17.01.2019 (вх.№2742) ОСОБА_1 подано державному виконавцю заяву про відсутність у його трудовій книжці відповідного запису про поновлення на роботі та зазначено, що фактично його не допущено до виконання своїх трудових обов`язків, оскільки резолютивна частина наказу Концерну РРТ від 04.04.2016 №108 одночасно з поновленням на роботі містить зміст про вдруге скорочення посади начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ наказом Концерну РРТ від 26.02.2015 №61 та звільнення ОСОБА_1 наказом Концерну РРТ від 26.05.2015 №24/ок, який оскаржується в межах цивільної справи №359/5851/15-ц.

17.01.2019 за №53818290/09 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва Полісмаком О.О. винесено вимогу про зобов`язання Концерн РРТ поновити ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ наказом Концерну РРТ, про що надати документальне підтвердження в строк до 23.01.2019.

22.01.2019 вх.№3532 Концерном РРТ подано державному виконавцю відповідь на вимогу, в якій, зокрема, посилаючись на касаційне оскарження судового рішення апеляційної інстанції по справі №359/12669/14-ц, просив зупинити виконання постановлених у справі №359/12669/14-ц рішень першої та апеляційної інстанцій та зазначив, що вважає вимогу про поновлення ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ - виконаною.

25.01.2019 (вх.№4145) Босим Ю.М. подано державному виконавцю заяву про накладення на Концерн РРТ штрафу за невиконання вимоги старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва від 17.01.2019.

07.02.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва Полісмаком О.О. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення; зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

15.02.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва Полісмаком О.О. винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

В лютому 2019 року Концерн РРТ звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі скаргою від 13.02.2019 вих.№513/9-03 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Полісмака О.О. про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії в межах справи №359/12669/14-ц.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2019 по справі №359/12669/14-ц скаргу задоволено. Визнано бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Полісмака О.О. щодо закінчення виконавчого провадження в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 року у справі №359/12669/14-ц згідно з виконавчим документом ВП №53818290 неправомірною та зобов`язати усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.06.2019 ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2019 року скасовано в частині зобов`язання вчинити дії, і ухвалено у цій частині нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні скарги Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмака Олександра Олександровича, заінтересована особа - особа1, у частині зобов`язання усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

11.03.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва Полісмаком О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№53818290, керуючись вимогами п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" з направленням до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Не погодившись з постановою відповідача від 15.02.2019 про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст та обсяг повноважень державного виконавця з приводу виконання рішень судів, а також спосіб та порядок реалізації цих повноважень визначені, насамперед, приписами Закону України Про виконавче провадження, у розумінні ч.1 ст.1 якого виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При цьому, приписами ст.13 Закону України Про виконавче провадження визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Положеннями ч.6 ст.26 Закону України Про виконавче провадження визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно із частинами 1, 2 статті 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду при розгляді справи № 821/1568/16 у п.п. 17-23 постанови від 12 грудня 2018 року наголосила, що «...відповідно до статті 75 Закону № 606-ХІV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Відповідно до статті 89 Закону № 606-ХІV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржника без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення)».

Крім того, Верховний Суд при розгляді справи № 818/348/18 у постанові від 31 жовтня 2018 року звернув увагу на те, що «... пункт 16 частини 3 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження»: виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Частини 1 та 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»: за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження»: у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. З системного аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено».

Аналогічна правова позиція була викладена і в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду при розгляді справи № 822/1079/17 від 20 березня 2019 року.

Враховуючи позицію Верховного Суду, суд зазначає, що накладення штрафу на боржника за невиконання судового рішення є мірою юридичної відповідальності, яка має стимулювати останнього негайно здійснити дії задля його виконання. У випадку, коли боржник ігнорує ці вимоги без поважних причин, він на законних підставах притягується до відповідальності у вигляді накладення на нього штрафних санкцій. Такі дії держави в особі відповідних органів є виправданими та мають легітимну мету - відновлення прав стягувача. Тому, за кожне повторне невиконання судового рішення боржник притягується до юридичної відповідальності.

У спірних правовідносинах, судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2015 року по справі №359/12669/14-ц визнано незаконним та скасовано наказ Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення від 12 листопада 2014 року №87/ок про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а також з 25 лютого 2015 року поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ.

26 лютого 2015 року ОСОБА_1 був поновлений на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення з 25 лютого 2015 року.

Вказана обставина підтверджується копією наказу Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення №59 від 26 лютого 2015 року, а також відповідним записом під номером 26 у трудовій книжці, виданій на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

В подальшому, посаду начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ наказом Концерну РРТ від 26.02.2015 року № 61 скорочено (а.с. 39-40).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 квітня 2015 року по справі №359/12669/14-ц рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2015 року залишено без змін.

Наказом №24/ок від 26 травня 2015 року ОСОБА_1 , начальника відділу внутрішнього аудиту, звільнено з роботи у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 41).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року по справі №359/12669/14-ц скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 квітня 2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року по справі №359/12669/14-ц, зокрема визнано незаконним та скасовано наказ Концерну РРТ від 12 листопада 2014 року №87/ок та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення.

Наказом №108 від 04 квітня 2016 року генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення ОСОБА_1 поновлено на роботі (а.с. 38).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року рішення Бориспільського міськрайонного суду від 01 квітня 2016 року в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі залишено без змін.

19.04.2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист.

17.01.2019 року державним виконавцем складено вимогу №53818290/09, якою Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення зобов`язано поновити ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника внутрішнього аудиту Концерну РРТ, про що надати документальне підтвердження в строк до 23 січня 2019 року шляхом видання наказу або розпорядження про поновлення на роботі а внесення запису до трудової книжки.

На виконання даної вимоги Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення направив державному виконавцю відповідь на вимогу з додатками на підтвердження виконання рішення суду у справі №359/12669/14-ц.

07.02.2019 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Полісмака О.О. в межах виконавчого провадження №53818290 з виконання виконавчого листа №359/12669/14-ц, виданого 19 квітня 2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, на Концерн РРТ накладено штраф у розмірі 5100,00 гривень за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а саме рішення про поновлення на роботі.

15.02.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва Полісмаком О.О. винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

За твердженням позивача, 18.02.2019 року старший державний виконавець Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва Полісмак О.О. з`явився на прохідній Концерну РРТ (м.Київ, вул. Дорогожицька, 10) і вручив представнику Концерну РРТ постанову від 15.02.2019 про накладення штрафу за повторне невиконання без поважних причин рішення у про поновлення на роботі. При цьому, державний виконавець акт про невиконання рішення суду в присутності представників Концерну РРТ ні 18.02.2019 ні до цього не складав.

Тобто, постанова про накладення штрафу за повторне невиконання без поважних причин рішення винесена до фактичного прибуття виконавця до стягувача з метою з`ясування факту виконання рішення суду.

Відповідно до п. 34. Постанови Пленуму Верховного суду України N 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" стосовно до правил ст.24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

У даному випадку, на виконання рішення суду по справі №359/12669/14-ц, в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 , видано наказ від 26.02.2015 №59 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ та внесено відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

Тобто, ОСОБА_1 в межах цивільної справи №359/12669/14-ц поновлений на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення з 25 лютого 2015 року та в межах цієї цивільної справи Концерном РРТ оскаржено дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Полісмака О.О. щодо неприйняття виконання судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2019 по справі №359/12669/14-ц скаргу задоволено. Визнано бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Полісмака О.О. по закінченню виконавчого провадження в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 року у справі №359/12669/14-ц згідно з виконавчим документом ВП №53818290 неправомірною та зобов`язати усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.06.2019 ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2019 року скасовано в частині зобов`язання вчинити дії, і ухвалено у цій частині нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні скарги Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмака Олександра Олександровича, заінтересована особа - особа1, у частині зобов`язання усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Так, апеляційний суд в межах справи №359/12669/14-ц погодився з висновками суду першої інстанції, про те, що дії державного виконавця щодо накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення є неправомірними.

Постанова Київського апеляційного суду від 18.06.2019 по справі №359/12669/14-ц набрала законної сили 18.06.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В подальшому, наказом №24/ок від 26 травня 2015 року ОСОБА_1 , начальника відділу внутрішнього аудиту, звільнено з роботи у зв`язку з другим скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 41).

Звільнення ОСОБА_1 наказом Концерну РРТ від 26.05.2015 №24/ок оскаржується ОСОБА_1 в межах цивільної справи №359/5851/15-ц.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року по справі №359/5851/15-ц у задоволені позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.05.2019 рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року скасовано та ухвалено нове наступного змісту. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним наказ Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення від 26 травня 2015 року № 24/ок про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення з 26 травня 2015 року. Стягнуто з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2015 року до 07 травня 2019 року в сумі 321 939 грн. 66 коп. (триста двадцять одна тисяча дев`ятсот тридцять дев`ять грн. шістдесят шість коп.). Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та в частині стягнення середньомісячного заробітку в сумі 2262 грн. 52 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Отже, рішенням суду по справі №359/5851/15-ц, яке набрало законної сили 07.05.2019, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення з 26 травня 2015 року, а тому поновлення ОСОБА_1 на попередній роботі вже повинно вирішуватися в межах виконання рішення суду саме по справі №359/5851/15-ц.

Таким чином, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд вважає, що Концерном РРТ виконано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2015 року, і поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ, якого в подальшому звільнено з посади у зв`язку з другим скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, що оскаржено ним в межах цивільної справи №359/5851/15-ц.

Як вже зазначалось судом, умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні ВП№53818290 штрафу є повторне невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Тобто, на час прийняття відповідачем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт повторного невиконання позивачем судового рішення без поважних причин.

Проте, таких обставин судом не встановлено.

Отже відповідач прийняв оскаржуване рішення без врахування всіх обставин справи, не діяв добросовісно і розсудливо, що свідчить про невідповідність його рішення вимогам ст. 2 КАС України.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання про те, що постанова старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва О.О.Полісмака від 15.02.2019 у виконавчому провадженні №53818290 про накладення штрафу на Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення у розмірі 10200,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва О.О.Полісмака від 15.02.2019 у виконавчому провадженні №53818290 про накладення штрафу на Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення у розмірі 10200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (вул. Саксаганського 110, Київ 32, 01032, ) на користь Концерна радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (вул. Дорогожицька, 10, Київ 112, 04112, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) 00 коп.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дня їх проголошення.

Суддя Марина Лук`яненко