Справа № 360/70/25
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/70/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом адвоката Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.11.2024 року № 40 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 16.11.2024 року, зарахувавши до її загального страхового стажу періоди з 15.01.1996 року по 29.08.1997 роки.

В обґрунтування позовної заяви, позивач посилається на те, що перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області, 16.11.2024 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії з 63 років.

Відповідно до діючого законодавства заява позивача була розподілена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Однак позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з недостатністю трудового стажу.

Як вбачається із рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.11.2024 до страхового (трудового) стажу позивача не було зараховано періоди трудової діяльності, а саме період роботи з 15.01.1996 по 29.08.1997 у Комунальній установі «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району».

Рішення про відмову у призначенні пенсії вважає протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, що стало підставою для звернення до суду.Ухвалою суду від 15.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 15.01.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 21.02.2025 продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області строк на подання відзиву на позовну заяву на сім календарних днів з дня отримання ухвали; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надати суду заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 16.11.2024 разом з усіма доданими до неї документами; листи/відповіді/рішення тощо прийняті за результатами розгляду вказаної заяви.

Відповідач правом подання відзиву не скористався, надав клопотання про долучення доказів від 14.03.2025, в якому виклав пояснення наступного змісту.

ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV) у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу не менше 21 рік. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року від 21 до 31 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року від 15 до 23 років.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону №1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється у місяцях. Починаючи з 01.01.2004 р. неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених, виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховані періоди: - період роботи з 21.11.1990 по 13.12.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки назва організації при прийнятті не відповідає назві організації на печатці при звільненні. Для врахування необхідно долучити документ про перейменування; - період роботи згідно архівних довідок № 60, № 60/1, № 61 від 05.02.2021, оскільки ПІП зазначено скорочено (рос. ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ) та не вказано про відсутність осіб з такими даними. Страховий стаж з 01.01.1999 зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованих даних.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

16.11.2024 позивачка звернулася до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.

Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, що не є спірним питанням у цій справі.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.11.2024 № 40 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення обґрунтовано таким.

«..Дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 16.11.2024.

Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону № 1058 - 60 років.

Вік заявника на дату звернення - 63 роки 3 місяці 21 день.

Необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону № 1058 28 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року від 21 років до 31 років; у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року від 15 років до 23 років.

Відповідно до наданих документів страховий стаж особи 20 років 2 місяці 21 день.

Відповідно до наданих документів до страхового стажу не враховано період роботи згідно довідки від 05.02.2021 № 60 з січня 1996 року по 29.08.1997, оскільки даний період відсутній у трудовій книжці. Вищезазначений період роботи можливо зарахувати після надання довідки про заробітну плату та надходження акту зустрічної перевірки і звернення до управління Пенсійного фонду України.

Додатковий коментар:

За наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 заявниця матиме при досягненні 65 років, а саме з 15.08.2026 року.

За умови надання додаткових документів право на пенсію буде переглянуто…».

Згідно із формою РС-право «Стаж для розрахунку права: ОСОБА_1 », «Алгоритм розрахунку: пенсія за віком (ЗУ № 1058)» страховий стаж позивача становить 20 років 2 місяці 21 день, а саме:

- 01.09.1978 30.07.1979 навчання у вищих/середн. НЗ 0 років 11 місяців 0 днів;

- 10.09.1979 30.04.1980 0 років 7 місяців 21 день;

- 01.05.1980 22.06.1988 8 років 1 місяці 22 дні;

- 23.06.1988 15.09.1989 1 рік 2 місяці 23 дні;

- 16.09.1989 06.08.1990 0 років 10 місяців 21 день;

- 21.11.1990 17.02.1992 1 рік 2 місяці 27 днів;

- 18.02.1992 13.12.1995 3 роки 9 місяців 26 днів;

- 13.09.1997 10.02.2000 2 роки 4 місяці 28 днів;

- 11.02.2000 27.04.2000 0 років 2 місяці 17 днів;

- 01.05.2000 18.07.2000 0 років 2 місяці 18 днів;

- 01.02.2001 28.02.2001 0 років 1 місяць 0 днів;

- 04.04.2001 31.07.2001 0 років 3 місяці 28 днів;

- 01.10.2001 31.10.2001 0 років 1 місяць 0 днів.

Трудова книжка НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 містить такі записи щодо трудової діяльності позивача:

Ворошиловградське ТУ хлібопекарської промисловості:

1) 01.08.1978 зарахована на навчання в училищі, наказ 70 від 01.09.1978;

2) 31.08.1979 відрахована за закінченням навчання, наказ № 53 від 31.08.1979;

Ворошиловградський хлібокомбінат № 2:

3) 10.09.1979 зарахована на посаду укладальника перевізника хлібу 2 р. після закінчення училища хлібопекарської промисловості, наказ 59 ок від 10.09.1979;

4) 30.04.1980 переведена тістоводом, наказ 30ок від 30.04.1980;

5) 22.06.1988 переведена дезінфектором, наказ 106/ок від 22.06.1988;

6) 15.09.1989 переведена поваром 2 розр., наказ 2174/ок від 15.09.1989;

7) 06.08.1990 звільнена у зв`язку зі скороченням штату п.1 ст. 40 КЗпП УРСР, наказ від 06.08.1990;

8) 21.11.1990 прийнята на Петровський хлібозавод на посаду тістовода 4 розр., наказ № 4-ок від 21.11.1990;

9) 17.02.1992 переведена тістоводом 5 розряду, наказ № 46 від 17.02.1992;

10) 13.12.1995 звільнена за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), наказ № 65-ок від 13.12.1995;

11) 13.09.1997 прийнята в КСП «Червоне Знамя» тимчасово за договором дневальною тваринницького комплексу № 2, наказ № 36 від 13.09.1997;

12) 09.02.2000 КСП «Червоне Знам`я» реорганізовано в ТОВ «Знам`я», наказ № 3 від 09.02.2000;

13) 10.02.2000 переведена на постійне місце роботи дневальною тваринницького комплексу № 2 , наказ № 1 від 10.02.2000;

14) 27.04.2000 звільнена через самовільне залишення виробництва, наказ № 90 від 27.04.2000;

15) 04.04.2001 прийнято в СТОВ «Прапор» на роботу за договором дневальною комплексу, наказ № 39/1 від 04.04.2001;

16) 18.04.2001 звільнена у зв`язку з закінченням терміну договору, наказ № 42 від 18.04.2001.

Згідно із архівною довідкою від 05.02.2021 № 60, виданою Комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Станично Луганського району», колгосп «Червоний прапор» реорганізовано у КСП «Червоний прапор» у 1993 році (протокол № 1 від 30.01.1993); в наказах та в відомостях нарахування заробітної плати працівника КСП «Червоний прапор» Станично Луганського району Луганської області є такі відомості про роботу « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 » «так у документах»: з січня 1996 року (відомості нарахування зарплати за 1996 р.) «Уволить ОСОБА_2 по окончанию договора (приказ № 14 от 29.08.1997 года») «так у документах»; підстава: Ф-53, опис № 1-ОС, книги нарахування заробітної плати працівникам та накази за 1981 - 2000 роки, історична довідка.

Згідно із архівною довідкою від 05.02.2021 № 60/1, виданою Комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Станично Луганського району», колгосп «Червоний прапор» реорганізовано у КСП «Червоний прапор» у 1993 році (протокол № 1 від 30.01.1993); в відомостях нарахування заробітної плати працівникам колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний прапор» Станично Луганського району Луганської області є такі відомості про заробітну плату « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 » «так у документах»: 1996 рік: січень грудень 1996 по 52,80; 1997: січень 31,00; лютий 28,00; березень 31.00; квітень 30,00; травень 31,00; червень 30,00; липень 31,00; серпень 31,00; вересень 14,80; жовтень 30,00; листопад 31,00; грудень 89,00. Підстава: Ф-53, опис № 1-ОС, книги нарахування заробітної плати працівникам та накази за 1981 2000 роки, історична довідка.

Згідно із архівною довідкою від 05.02.2021 № 61, виданою Комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Станично Луганського району», колгосп «Червоний прапор» реорганізовано у КСП «Червоний прапор» у 1993 році (протокол № 1 від 30.01.1993); КСП «Червоний прапор» реорганізовано у СТОВ «Прапор» у 2000 році (протокол № 3 від 09.02.2000); в наказах та в відомостях нарахування заробітної плати працівникам колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний прапор» Станично Луганського району Луганської області є такі відомості про заробітну плату « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 » «так у документах»: з вересня 1997 року (Відомості нарахування зарплати за 1997 р.) «Уволить ОСОБА_2 (Приказ № 90/2 от 27.04.2000 года)» «так у документах». Підстава: Ф-53, опис № 1-ОС, книги нарахування заробітної плати працівникам та накази за 1981 2000 роки, історична довідка.

Спірним питанням у цій справі є правомірність незарахування відповідачем періоду роботи згідно довідки від 05.02.2021 № 60 з січня 1996 року по 29.08.1997, оскільки даний період відсутній у трудовій книжці.

Також суд зауважує, що позивач неодноразово зверталася до ПФУ з заявами про призначення пенсії, за наслідками розгляду яких прийнято відповідні рішення.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV, тут і надалі положення нормативно-правових актів наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року від 21 до 31 року.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Надаючи оцінку доводам відповідача про неможливість врахування періоду роботи згідно довідки від 05.02.2021 № 60 з січня 1996 року по 29.08.1997, оскільки даний період відсутній у трудовій книжці, суд зазначає таке.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Тобто, надання уточнюючих довідок та інших документів підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 159/4178/16-а.

Трудова книжка ОСОБА_1 не містить записів щодо періоду роботи з січня 1996 року по 29.08.1997, тому позивач має надати уточнюючі довідки для підтвердження страхового стажу.

Позивачем надано архівні довідки від 05.02.2021 № 60, № 60/1, № 61.

Так, згідно із архівною довідкою від 05.02.2021 № 60, виданою Комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Станично Луганського району», колгосп «Червоний прапор» реорганізовано у КСП «Червоний прапор» у 1993 році (протокол № 1 від 30.01.1993); в наказах та в відомостях нарахування заробітної плати працівника КСП «Червоний прапор» Станично Луганського району Луганської області є такі відомості про роботу « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 » «так у документах»: з січня 1996 року (відомості нарахування зарплати за 1996 р.) «Уволить ОСОБА_2 по окончанию договора (приказ № 14 от 29.08.1997 года») «так у документах»; підстава: Ф-53, опис № 1-ОС, книги нарахування заробітної плати працівникам та накази за 1981 - 2000 роки, історична довідка.

Відомості, зазначені у цій довідці, узгоджуються з відомостями, що містяться у архівній довідці від 05.02.2021 № 60/1, виданій Комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Станично Луганського району», згідно із якою в відомостях нарахування заробітної плати працівникам колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний прапор» Станично Луганського району Луганської області є такі відомості про заробітну плату « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 » «так у документах»: 1996 рік: січень грудень 1996 по 52,80; 1997: січень 31,00; лютий 28,00; березень 31.00; квітень 30,00; травень 31,00; червень 30,00; липень 31,00; серпень 31,00; вересень 14,80; жовтень 30,00; листопад 31,00; грудень 89,00. Підстава: Ф-53, опис № 1-ОС, книги нарахування заробітної плати працівникам та накази за 1981 2000 роки, історична довідка.

Таким чином, відповідач при вирішенні питання про призначення ОСОБА_2 пенсії, повинен був взяти до уваги відомості, що містяться в наданих архівних довідках.

Щодо доводів відповідача про можливість зарахування спірного періоду після надання довідки про заробітну плату та надходження акта зустрічної перевірки і звернення до управління Пенсійного фонду України, суд зазначає таке.

Позивачем надано архівну довідку від 05.02.2021 № 60/1, в якій містяться відомості про заробітну плату позивачки за період з січня 1996 року по грудень 1997 року, якій відповідачем не надано оцінки у оскаржуваному рішенні, не зазначено підстав її неврахування.

Стосовно необхідності надходження акта зустрічної звірки з метою вирішення питання про призначення пенсії суд зазначає, що згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого пункту 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із абзацами другим, третім, четвертим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

З огляду на наведене, проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію є обов`язком саме відповідача, а не позивача.

Представником позивача у позовній заяві зазначено, що як вбачається із рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.11.2024 року до страхового (трудового) стажу позивача не було зараховано періоди трудової діяльності, а саме період роботи з 15.01.1996 року по 29.08.1997 роки у Комунальній установі «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району».

Крім того, представником позивача зазначено, що позивачем до пенсійного органу було надано належні докази (копію диплому), якими підтверджено період праці з 15.01.1996 року по 29.08.1997 роки, тому відповідачем неправомірно не зараховано цей період до загального трудового стажу позивача.

Змістом оскаржуваного рішення спростовуються наведені твердження, оскільки позивач не працювала у КУ «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району», натомість цією комунальною установою видано архівну довідку від 05.02.2021 № 60, на підставі якої відповідач не зарахував період роботи ОСОБА_1 з січня87 1996 року по 29.08.1997.

Копією диплому не може бути підтверджено певний період роботи.

Доводи представника позивача, що відповідно до диплому позивач з 01.09.1980 по 23.07.1982 року навчалась у технічному училищі №48, спростовано матеріалами справи. Так, згідно із записами у трудовій книжці та свідоцтвом № 1967 від 30.07.1979 ОСОБА_1 у період з 01.08.1978 по 31.08.1979 навчалася у Ворошиловградському ТУ хлібопекарської промисловості, і цей період зараховано до страхового стажу позивача.

Інших дипломів або інших документів на підтвердження навчання матеріали справи не містять.

Відповідач у поясненнях від 14.03.2025 зазначив, що відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховані періоди: - період роботи з 21.11.1990 по 13.12.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки назва організації при прийнятті не відповідає назві організації на печатці при звільненні. Для врахування необхідно долучити документ про перейменування; - період роботи згідно архівних довідок № 60, № 60/1, № 61 від 05.02.2021, оскільки ПІП зазначено скорочено (рос. ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ) та не вказано про відсутність осіб з такими даними.

Суд зауважує, що такі пояснення не узгоджуються зі змістом оскаржуваного рішення.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 28.05.2020 у справі № 826/17201/17, від 23.11.2023 у справі № 360/5184/19 суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування. У зв`язку з цим адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання» свого рішення).

У зв`язку з наведеним суд не приймає посилання представника відповідача, викладені у поясненнях, на підстави незарахування періоду роботи згідно архівних довідок № 60, № 60/1, № 61 від 05.02.2021, оскільки такі підстави не наведені в оскаржуваному рішенні, яке є предметом спору.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Суд зауважує, оскаржуване рішення не містить обґрунтувань неможливості зарахування періоду роботи позивача з січня 1996 року по 29.08.1997 на підставі відомостей, що містяться сукупно у наданих архівних довідках від 05.02.2021 №№ 60, 60/1 та 61, помилково зазначено про відсутність довідки про заробітну плату, що свідчить про недотримання відповідачем принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у оскаржуваному рішенні мотивів неможливості зарахування періоду роботи позивача з січня 1996 року по 29.08.1997 на підставі відомостей, що містяться сукупно у наданих архівних довідках від 05.02.2021 №№ 60, 60/1 та 61, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначений період не зарахований до страхового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

З огляду на наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.11.2024 № 40 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.11.2024 № 40 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 16.11.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні вимог в частині зарахування до загального страхового стажу періодів роботи з 15.01.1996 по 29.08.1997 слід відмовити, оскільки в межах спірних правовідносин достатнім та ефективним способом відновлення порушеного права позивача, який відповідає його об`єкту, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 16.11.2024, з урахуванням висновків суду (тобто наданням оцінки всім архівним довідкам, наданим позивачем, та у разі необхідності перевіркою зазначених у них відомостей у відповідності до вимог Порядку № 22-1).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 970,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З огляду на те, що позовні вимоги належать до задоволення частково, судовий збір у розмірі 485,00 грн на користь позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Сумській області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, Сумська обл., місто Суми, вул. Пушкіна, будинок 1, ) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.11.2024 № 40 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 16.11.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 485,00 грн (чотириста вісімдесят п`ять гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська