Справа № 120/16317/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 березня 2025 р. Справа № 120/16317/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскаржуваною постановою до нього застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 гривень за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 цього ж Закону.

Як вказує позивач, підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що він здійснював перевезення пасажирів на міжобласному маршруті за відсутності оригіналу витягу з дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному маршруті загального користування.

Водночас позивач не погоджується із такими доводами відповідача, оскільки вказує, що під час рейдової перевірки у водія автобуса були в наявності усі необхідні документи, передбачені статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема копія витягу з дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування.

При цьому посадові особи контролюючого органу в акті перевірки від 18.09.2024 не заперечують факту наявності у водія автобуса копії витягу з дозволу на перевезення пасажирів, а лише зазначають про відсутність оригіналу такого витягу.

За таких обставин, на думку позивача, прийнята відповідачем постанова є протиправною, а відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою від 11.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав на те, що уповноваженими особами відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві в рамках проведення заходів державного контролю 18.09.2024 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки ТУР, номерний знак НОМЕР_1 , що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

За результатами рейдової перевірки складено акт № 079362 від 18.09.2024, у якому зафіксовано, що під час перевірки було виявлено порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: під час здійснення пасажирських перевезень за маршрутом "Київ-Тростянець" у водія був відсутній оригінал витягу з дозволу на здійснення пасажирських перевезень на міжобласному маршруті. Також, в акті перевірки зафіксовано порушення водієм режиму праці та відпочинку за 10.09.2024, 11.09.2024, 14.09.2024, 15.09.2024, 17.09.2024, 18.09.2024.

В подальшому, на підставі матеріалів проведеної перевірки начальником відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області 31.10.2024 винесено постанову № ПШ 050131, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 гривень на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

За таких обставин відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 від 10 квітня 2001 року.

Позивач є власником транспортного засобу марки ТУР, номерний знак НОМЕР_1 .

30.11.2020 Державною службою України з безпеки на транспорті фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 видано витяг з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування серії ВТБ № 001192 від 02.11.2020 з терміном дії з 30.11.2020 по 29.11.2025.

18.09.2024 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті в рамках проведення заходів державного контролю додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки ТУР, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Під час рейдової перевірки встановлено здійснення перевезення пасажирів за відсутності визначених у статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, а саме: у водія відсутній оригінал витягу з дозволу на міжобласному маршруті.

Також, перевіркою встановлено порушення водієм режиму праці та відпочинку за 10.09.2024, 11.09.2024, 14.09.2024, 15.09.2024, 17.09.2024, 18.09.2024.

За результатами перевірки складено акт № 079362 від 18.09.2024.

На підставі вказаного акту перевірки начальником відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області 31.10.2024 винесено постанову № ПШ 050131, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 гривень за порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Як зазначив позивач у позовній заяві, виявлені під час перевірки та відображені в акті перевірки порушення водієм режиму праці та відпочинку в межах даної адміністративної справи не оскаржуються, адміністратино-господарські штрафи, застосовані за відповідні порушення сплачено в добровільному порядку.

Разом з тим, ОСОБА_1 не погоджується з висновками акту перевірки в частині відсутності визначених у статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, а саме: у водія відсутній оригінал витягу з дозволу на міжобласному маршруті та прийнятою на їх підставі постановою від 31.10.2024 № ПШ 050131.

Надаючи правову оцінку постанові, що оскаржується, суд зважає на таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III Про автомобільний транспорт (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У статті 1 вказаного Закону надано визначення наступним термінам:

паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо;

розклад руху - сукупність графіків руху автобусів за маршрутом;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

У свою чергу, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-ІІІ, накладається штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено у абзаці третьому частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 травня 2010 року № 279 "Про затвердження форми дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, порядку його видачі та анулювання" (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 14 вересня 2016 року № 316), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 409/17704, затверджено Порядок видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування (далі - Порядок № 279).

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 279 дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування видається автомобільному перевізнику, який: а) за результатами конкурсу визнаний переможцем; б) за результатами конкурсу посів друге місце, у разі якщо перевізник-претендент, який став переможцем конкурсу, надав письмову відмову від одержання дозволу на перевезення; в) за результатами конкурсу посів друге місце, у разі дострокового анулювання дозволу суб`єкта господарювання, який був визнаний переможцем конкурсу; г) є тимчасовим, у разі анулювання дозволу на перевезення за відсутності суб`єкта господарювання, який за результатами конкурсу посів друге місце, або при його письмовій відмові від отримання дозволу на перевезення; ґ) є тимчасовим, у разі відкриття нового автобусного маршруту або нового рейсу для вивчення доцільності його функціонування; д) є тимчасовим, у разі визнання недійсним чи скасування судом рішення конкурсного комітету; е) є тимчасовим, у разі зупинення судом рішення конкурсного комітету.

До кожного дозволу на перевезення оформлюються витяги з нього у кількості, необхідній для виконання перевезень, обумовлених об`єктом конкурсу (пункт 3.3 розділу ІІІ Порядку № 279).

Відповідно до пункту 30 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 року № 1184), перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. Витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.

Із системного аналізу зазначених норм слідує, що дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування повинен перебувати у перевізника, тоді як витяг з дозволу має перебувати в автобусі у водія.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що 02.11.2020 Державною службою України з безпеки на транспорті фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 видано дозвіл серії ПО №000605 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Київ Тростянець, а також витяг з такого дозволу від 30.11.2020.

Тобто, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на виконання вимог Порядку №279 пройдено встановлену законодавством процедуру щодо отримання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування. При цьому на підставі отриманого дозволу позивачеві оформлено і витяг з такого дозволу.

Відповідачем вказані вище обставини і не заперечуються.

Єдиною підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугувало те, що під час проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки ТУР, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 останній надав не оригінал з витягу з дозволу на міжобласному маршруті, а копію витягу з такого дозволу.

На переконання суду, прийняття відповідачем оскаржуваної постанови лише з підстави, що водієм ОСОБА_2 під час проведення рейдової перевірки було надано копію з витягу з дозволу на міжобласному маршруті, а не оригінал такого витягу свідчить про надмірний формалізм з боку відповідача, адже із наданої водієм копії витягу з дозволу посадові особи могли встановити, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 дотримано встановлену законодавством процедуру як отримання дозволу на перевезення, так і оформлення витягу з дозволу на відповідний маршрут.

Більше того, приписами Правил № 179 чітко не передбачено, що перевізник під час перевезень на міжобласному маршруті має в автобусі зберігати саме оригінал витягу з дозволу на перевезення, а не його копію, що підтверджується конструкцією норми пункту 30 Правил № 179 (дослівно: "Витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі").

З огляду на викладене винесена відповідачем постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 31.10.2024 № ПШ050131 є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.12.2024.

Відтак на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1211,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 050131 від 31.10.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 )

Відповідач: Державна служба з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (місцезнаходження: 21036, м. Вінниця, вул. Василя Порика, буд. 29)

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна