Справа № 200/1749/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

17 березня 2025 року Справа №200/1749/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України (, зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10), Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (, зареєстроване місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ДЗЕ Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 5 березня 2017 року по 1 листопада 2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ДЗЕ Національної поліції України нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 5 березня 2017 року по 1 листопада 2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року та положень постанови КМ України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ДЗЕ Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 відсотків посадового окладу за період з 5 березня 2017 року по 6 листопада 2019 року включно;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ДЗЕ Національної поліції України встановити, нарахувати та виплатити позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 відсотків посадового окладу за період з 5 березня 2017 року по 6 листопада 2019 року включно;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки дні щорічної основної відпустки тривалістю 120 календарних днів та за 6 невикористаних календарних днів додаткової відпустки;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки щорічної основної відпустки тривалістю 120 календарних днів та за 6 невикористаних календарних днів додаткової відпустки;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік - 14 діб, за 2019 рік - 14 діб, за 2020 рік 14, діб, за 2021 рік - 14 діб, за 2022 рік - 14 діб у загальній кількості 70 діб;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік - 14 діб, за 2019 рік 14 діб, за 2020 рік 14, діб, за 2021 рік - 14 діб, за 2022 рік - 14 діб у загальній кількості 70 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 відсотків посадового окладу за період з 7 листопада 2019 року по 19 лютого 2022 року включно;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України встановити, нарахувати та виплатити позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 відсотків посадового окладу за період з 7 листопада 2019 року по 19 лютого 2022 року включно;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на підставі ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України встановити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на підставі ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позовна заява підсудна Донецькому окружному адміністративному суду, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Позивач у позовній заяві виклав клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

До позову додано копію посвідчення позивача як учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 12 червня 2018 року.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон України «Про судовий збір») від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до ст. 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

За змістом ч. 2 ст. 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про сплату/не сплату судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20.

Заявлені позивачем позовні вимоги не стосуються порушення прав позивача як учасника бойових дій.

Враховуючи наведене, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно із висновками Конституційного Суду, викладеними у рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013, під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у ч. 2 ст. 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, поняття «грошове забезпечення», «заробітна плата», які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними […].

Подібну правову позицію Верховний Суд висловлював, зокрема, у постановах від 22 травня 2020 року у справі № 808/3200/17, від 4 лютого 2021 року у справі № 160/5393/19, від 10 лютого 2022 року у справі № 420/13606/21, від 8 червня 2023 року у справі № 240/15540/20, від 3 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22 та інших.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що позовні вимоги позивача заявлені стосовно неналежного (на переконання позивача) грошового забезпечення, він є звільненим від сплати судового збору за подання даного позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI.

Вирішуючи питання щодо дотримання/не дотримання позивачем при зверненні до суду із даним позовом строку, установленого законом, суддя виходить з наступного.

Підставою для звернення до суду із даною позовною заяву є незгода позивача із розміром нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення за періоди з 5 березня 2017 року по 19 лютого 2022 року.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 даної статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 наведеної статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом із цим в КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до абз. 1 ст. 3 Кодексу законів України про працю (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України в редакції, чинній до 19 липня 2022 року, було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положень вказаної норми надав Конституційний Суд України в рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013, де вказав, що в аспекті конституційного звернення, положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями ст.ст. 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. […]

У постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 420/14777/22, від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, від 8 лютого 2024 року у справі № 640/22254/21, від 30 травня 2024 року у справі № 280/6009/23 Верховний Суд зазначив, що заявлення до суду позовних вимог стосовно стягнення заробітної плати/грошового забезпечення (в тому числі окремих складових та компенсації втрати частини доходів), на яку працівник мав право станом на 19 липня 2022 року, не обмежується будь-яким строком звернення.

Таким чином, право позивача на звернення до адміністративного суду з приводу нарахування та виплати всіх складових грошового забезпечення за періоди з 5 березня 2017 року по 19 лютого 2022 року не обмежено будь-яким строком.

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161, 172 КАС України; позовну заяву належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом, немає.

Разом із позовними вимогами позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст.ст. 12, 257 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи, прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби […].

З огляду на зазначене дана справа є справою незначної складності та буде розглядатись за правилами спрощеного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що станом на час вирішення питання про відкриття провадження у справі відсутні клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні, справа буде розглядатись за правилами спрощеного провадження, а клопотання позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 72, 77, 80, 122, 160-161, 171-172, 241-242, 256-258, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

1. Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та відкрити провадження у справі.

2. Клопотання позивача про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні задовольнити.

3. Призначити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

4. Справа буде розглядатись одноособовим складом суду.

5. Запропонувати відповідачам надати суду протягом п`ятнадцяти днів після отримання даної ухвали відзив на позовну заяву та докази на підтвердження зазначеного у відзиві.

6. Зобов`язати відповідача, Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України, надати суду протягом п`ятнадцяти днів після отримання даної ухвали:

- доказ на підтвердження адміністративної правосуб`єктності відповідача (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довідку про реєстрацію та ін.);

- копії наказів про зарахування позивача до Департаменту захисту економіки Національної поліції України та звільнення із зазначеного департаменту; копії інших наказів щодо позивача за періоди з 5 березня 2017 року по 6 листопада 2019 року;

- довідку (довідки) про розмір грошового забезпечення позивача за періоди з 5 березня 2017 року по 6 листопада 2019 року - із зазначенням основних та додаткових його складових (помісячно) (або копії карток на грошове забезпечення, копії архівних відомостей);

- докази направлення відзиву на позов та копій доданих до нього документів іншим учасникам справи.

7. Зобов`язати відповідача, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, надати суду протягом п`ятнадцяти днів після отримання даної ухвали:

- доказ на підтвердження адміністративної правосуб`єктності відповідача (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довідку про реєстрацію та ін.);

- копії наказів про зарахування позивача до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та звільнення із зазначеного департаменту; копії інших наказів щодо позивача за періоди з 7 листопада 2019 року по 19 лютого 2022 року;

- довідку (довідки) про розмір грошового забезпечення позивача за періоди з 7 листопада 2019 року по 19 лютого 2022 року - із зазначенням основних та додаткових його складових (помісячно) (або копії карток на грошове забезпечення, копії архівних відомостей);

- довідку про виплати позивачу при звільнення зі служби в поліції в тому числі: грошової компенсації за невикористані ним дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки; грошової компенсації за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки; одноразової грошової допомоги при звільненні;

- докази направлення відзиву на позов та копій доданих до нього документів іншим учасникам справи.

8. Роз`яснити відповідачам, що не подання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, а неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин, залежно від того, яке ці докази мають значення, може матиме своїм наслідком визнання судом обставини, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмову у її визнанні.

9. Роз`яснити учасникам справи, що сторони мають процесуальні права та обов`язки, визначені у ст.ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

10. Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає

11. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна