Справа № 420/21791/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Крицак Валентини, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 липня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул.. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Крицак Валентини, 6), в якій представник просить:

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.11.2022 №78, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, починаючи з 26.10.2022;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 , диплому серії НОМЕР_3 та здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахування зазначених періодів трудового стажу, починаючи з 26.10.2022.

Ухвалою від 08 серпня 2024 року після усунення виявлених недоліків, позивачу поновлено строк звернення до суду та позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі Закон №1058), починаючи з 26.10.2022.

Відповідач-1 Листом від 20.06.2024 №2600-0202-8/123562 повідомив Позивача, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято Рішення №78 від 01.11.2022, яким відмовлено у призначенні пенсії, оскільки не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 та період навчання згідно диплому НОМЕР_3 , оскільки є розбіжності в прізвищі: згідно першого свідоцтва про одруження НОМЕР_4 прізвище « ОСОБА_2 » (на російській мові), згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 прізвище « ОСОБА_2 » (на українській мові), згідно другого свідоцтва про одруження НОМЕР_6 прізвище вказане « ОСОБА_2 ». До заяви надано експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз, але Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для підтвердження зміни прізвища експертний висновок не передбачено.

На думку представника позивача така відмова є протиправною з огляду на те, що пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Крім того, недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для висновку про відсутність трудового стажу позивача за спірні періоди, а підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання роботодавцем усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Через канцелярію суду 27.08.2024 року від Головного управління ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

26.10.2022 року Позивачка звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058.

Відповідно до принципу екстериторіальності вищезазначену заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та прийнято рішення №78 від 01.11.2022 року про відмову Позивачці у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу- 28 років.

Так, п.п.1.2 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 26 Порядку №637 передбачено, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Щодо розгляду наданих Позивачкою документів та прийняття оскаржуваного рішення про відмову.

Вік Позивачки: 61 рік 03 місяці 08 днів.

Страховий стаж: 10 років.

Страховий стаж, ОСОБА_1 розраховано за даними персоніфікованого обліку Єдиного державного реєстру застрахованих осіб.

Так, за результатами розгляду доданих до заяви документів, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано:

- періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1978;

- період навчання з 01.09.1976 по 20.02.1980 згідно диплома НОМЕР_3 від 01.03.1980.

Оскільки в документах встановлена розбіжність в прізвищі Позивачки, а саме згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 14.04.1979 прізвище ОСОБА_2 (російською мовою), згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 01.09.1998 прізвище Позивачки ОСОБА_2 (українською мовою), згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 03.12.1999 прізвище заявниці вказане ОСОБА_2 .

Позивачці було рекомендовано внести відповідні зміни в свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 01.09.1998, для зарахування вищезазначених періодів до страхового стажу.

Таким чином, відповідно до наданих документів, відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж Позивачки склав - 10 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване у судовому порядку рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, є правомірним та таким, що прийнято відповідно до положень чинного законодавства України.

Через канцелярію суду 17.09.2024 року від Головного управління ПФУ в м. Києві надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Через канцелярію суду 28.10.2025 року від Головного управління ПФУ в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що страховий стаж позивача становить 10 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Отже немає жодних підстав для визнання протиправними дії Головного управління.

Відповіді на відзиви до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що позивач неодноразово зверталась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявами встановленого зразка про призначення пенсії за віком, проте відповідними рішеннями їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

26.10.2022 року позивач вкотре звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком, проте рішенням Головного управління ПФУ в Херсонській області № 78 від 01.11.2022 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Відповідно до змісту вказаного рішення:

«Пенсійний вік визначений Законом 60 років.

Вік заявника 61 рік 3 місяці 8 днів.

За наданими документами та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж становить 10 років.

За результатами розгляду доданих до заяви документів, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано:

- періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1978;

- період навчання з 01.09.1976 по 20.02.1980 згідно диплома НОМЕР_3 від 01.03.1980,

оскільки в документах встановлена розбіжність в прізвищі Позивачки, а саме згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 14.04.1979 прізвище ОСОБА_2 (російською мовою), згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 01.09.1998 прізвище Позивачки ОСОБА_2 (українською мовою), згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 03.12.1999 прізвище заявниці вказане ОСОБА_2 .

Для врахування зазначених документів позивачу необхідно внести відповідні зміни в свідоцтво про розірвання шлюбу.»

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Також, судом досліджено експертний висновок №056/968-а від 02.12.2022 року, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_6 , диплом серії НОМЕР_7 від 01.03.1980 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , трудову книжку серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_3 /Редчиц/ ОСОБА_1 від 01.09.1978 року тасвідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 .

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі, - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, 26.10.2022 року позивач вкотре звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком, проте рішенням Головного управління ПФУ в Херсонській області № 78 від 01.11.2022 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Відповідно до змісту вказаного рішення:

«Пенсійний вік визначений Законом 60 років.Вік заявника 61 рік 3 місяці 8 днів.

За наданими документами та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж становить 10 років.

За результатами розгляду доданих до заяви документів, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: - періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1978; - період навчання з 01.09.1976 по 20.02.1980 згідно диплома НОМЕР_3 від 01.03.1980, оскільки в документах встановлена розбіжність в прізвищі Позивачки, а саме згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 14.04.1979 прізвище ОСОБА_2 (російською мовою), згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 01.09.1998 прізвище Позивачки ОСОБА_2 (українською мовою), згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 03.12.1999 прізвище заявниці вказане ОСОБА_2 . Для врахування зазначених документів позивачу необхідно внести відповідні зміни в свідоцтво про розірвання шлюбу.»

Дослідивши зміст трудової книжки, суд доходить висновку, що підстави для не врахування пенсійним органом записів у трудовій книжки НОМЕР_2 від 01.09.1978 є помилковими та належать відхиленню судом, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, пенсійним органом не враховано до страхового стажу позивача періоди роботи, записи про які зроблено у трудовій книжки НОМЕР_2 від 01.09.1978 та період навчання згідно з дипломом НОМЕР_3 від 01.03.1980, оскільки в документах встановлена розбіжність в прізвищі.

Так, відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Деркомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, «Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на усіх робітників і працівників державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, тих, що пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи здійснюються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.»

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд погоджується з доводами позивача, що трудова книжка містить відомості про підстави внесення записів, підписи осіб, відповідальних за ведення і видачу трудових книжок, а також відбитки печатки підприємства, записи виконані у хронологічній послідовності, не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що:

- згідно з свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 14.04.1979 прізвище ОСОБА_2 (російською мовою),

- згідно з свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 01.09.1998 прізвище Позивачки ОСОБА_2 (українською мовою),

- згідно з свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 03.12.1999 прізвище заявниці вказане ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до наданого до суду та пенсійного органу експертного висновку №056/968-а від 02.12.2022 року встановлено, що українські записи прізвища ОСОБА_4 (свідоцтво про одруження, запис ОСОБА_2 / ОСОБА_1 ), РЕДЧИЦ (свідоцтво про розірвання шлюбу, запис ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) та російський запис РЕДЧИЦ (трудова книжка, запис ОСОБА_7 ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис ОСОБА_8 , ОСОБА_3 / ОСОБА_9 ; копії документів про підтвердження виплат по безробіттю, запис ОСОБА_10 ; свідоцтво про народження, запис ОСОБА_11 , батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_10 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними.

Таким чином, суд доходить висновку, що наявність розбіжностей у прізвищі позивача, а саме наявність чи відсутність м`якого знаку на кінці прізвища у трудовій книжці та дипломі про навчання не можуть бути підставою для невизнання всього трудового стажу позивача та періоду її навчання, зазначеного у трудовій книжки і відмови у призначенні пенсії позивачу.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не взято до уваги трудову книжку НОМЕР_2 від 01.09.1978 та диплом про навчання НОМЕР_3 від 01.03.1980 року.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.11.2022 року №78 про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.

Також, враховуючи, що суд дійшов висновку про безпідставне неврахування відповідачем записів у трудовій книжки НОМЕР_2 від 01.09.1978 та диплом про навчання НОМЕР_3 від 01.03.1980 року, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 , диплому серії НОМЕР_3 , є частково правомірними та належать задоволенню в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахувати відомості трудової книжки серії НОМЕР_2 та диплому серії НОМЕР_3 під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги у такий визначений судом спосіб, оскільки, як встановлено судом, відповідачі не перевіряли записи наведені у трудовій книжці позивача на відповідність їх врахування до страхового стажу та достатності для призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні доПорядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням того, що відповідачі не перевіряли записи наведені у трудовій книжці позивача на відповідність їх врахування до страхового стажу та достатності для призначення позивачу пенсії за віком, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 26.10.2022 року, є передчасними та не належать задоволенню.

Разом з цим, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд доходить висновку щодо необхідності виходу за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивачу від 26.10.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул.. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул.. Крицак Валентини, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.11.2022 року №78 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) при призначенні пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) врахувати трудову книжку НОМЕР_2 від 01.09.1978 та диплом про навчання НОМЕР_3 від 01.03.1980 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул.. Бульварно-Кудрявська, 16) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 26.10.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Крицак Валентини, 6) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко