Справа № 520/319/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 березня 2025 року № 520/319/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Логачової К.А.

за участі сторін:

представника позивача - Зуб С.Ю.

представника відповідача - Павлович Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ), про визнання протиправними та скасування рішень, податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить: визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 4401/20-40-24-09-04 від 05.09.2024р. Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2 на підставі акту документальної перевірки від 07.08.2024р. № 36597/20-40-24-09-04/ з 1 січня 2018 року.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 170,00 грн. (сто сімдесят грн.).

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 170 грн. (сто сімдесят грн.).

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 367,82 коп. (триста шістдесят сім грн. 82 коп.)

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 121 891,03 грн. (сто двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто одна грн. 03 коп.).

Скасувати нарахування Єдиного соціального внеску донарахованого стосовно ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) актом перевірки від 07.08.2024 року № 36597/20-40-24-09-04/ в сумі 243 782,05 грн. (двісті сорок три тисячі сімсот вісімдесят дві грн. 05 коп.), в тому числі визнати протиправною та скасувати Вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2024 року Форма Ф № 9 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на таку суму.

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення № 9 від 06.09.2024р.форми Р на суму 35 335,15 грн. (тридцять п`ять тисяч триста тридцять п`ять грн. 15 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення Форми ПС № 9 від 06.09.2024р. в сумі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми Р № 9 від 06.09.2024р. на суму 612 794,00 грн. (шістсот дванадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми Р № 9 від 06.09.2024р. на суму 51 066,16 грн. (п`ятдесят одна тисяча шістдесят шість грн. 16 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми ПС № 9 від 06.09.2024р. на суму 1 020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми Р № 9 від 06.09.2024р. на суму 685 642,50 коп. (шістсот вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок дві грн. 50 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області. на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн.

Позивач не згоден з винесеними рішеннями, вважає їх протиправними та не законними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав відзив на позов з обґрунтуванням своєї правової позиції, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, статті 79, підпункту 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 13, частини шістнадцятої статті 25, пункту 925 розділу VIII Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 14.06.2024р. № 2556-п, повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 14.06.2024р. № 328/20-40-24-09-04, виданого Головним управлінням ДПС у Харківській області, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово - господарської діяльності платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 11.12.2019р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиного внеску) за період з 06.05.2016 по 11.12.2019 р. За результатами перевірки складено Акт перевірки від 07.08.2024 р. №36597/20-40-24-09-04/ НОМЕР_3 . Перевірка була проведена у приміщенні ГУ ДПС у Харківській області за адресою: вул. Петра Болбочана, буд. 25, м. Харків з 25.07.2024 по 31.07.2024 р.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 06.05.2016 по 11.12.2019р. ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа підприємець.

11.12.2019р. була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - номер запису 3182752.

Перевіркою встановлено, що фактично у період з 01.01.2017 по 11.12.2019 ФОП ОСОБА_1 згідно наданих документів здійснював такий вид діяльності: 47.99 - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 за період діяльності, що перевірявся перебував на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності зі сплатою єдиного податку 2-ї групи.

За результатами проведеної контролюючим органом перевірки було встановлено наступні порушення:

- п. п. 2 п. 291.4 ст. 291, п. п. 1 п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ та керуючись п. 299.11 ст. 299 ПКУ реєстрація платника єдиного податку другої групи ПП-ФО ОСОБА_1 підлягає анулюванню з 01.01.2018р.;

- п. п. 2 п. 291.4 ст. 291, п. п. 1 п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п. п. 1 п 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб за період 4 квартал 2017р. на суму 28268,12 грн.;

- п. п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями в частині не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний податковий період 2018-2019рр.

-п. п.164.1.3, п. 164.1 ст. 164, п. 177.1, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 490 235, 20 грн., в т. ч. за 2018р. 381883,43 грн, та 2019 рік 108351,77 грн.

- ст. 168, ст. 176 п. п. 1.2, п. п. 1.6 п. 16 прим. 1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження податкових зобов`язань з військового збору на загальну суму 40852,93 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 31823,62 грн, та 2019 рік на 9029,31 грн.

- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010р. № 2464 VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, а саме несвоєчасне подання / не подання, подання за невстановленою формою звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суму нарахованого єдиного внеску за 2018 2019 роки;

- п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010р. № 2464 VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями заниження суми, на яку нараховується та з якої утримується єдиний внесок (база нарахування єдиного внеску) в сумі 1108100,22 грн відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України від 08.07.2010р. № 2464 VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями нарахованого єдиного внеску на загальну суму 243782,05 грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 127178,18 грн та 2019 рік 116602, 87 грн;

- ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010р. № 2464 VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, несвоєчасно сплачено єдиний внесок за загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно поданих звітів за формою Додаток 5;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183, п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню), на загальну суму 548514,00 грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 426283,00 грн та 2019 рік на 122231,00 грн;

- п. п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями не забезпечив надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Харківській області 06.09.2024 року прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 9 за формою «Р» про збільшення суми податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 35335,15 грн (в т. ч. 28 268,12 сума податку + 7 067,03 грн сума штрафної (фінансової) санкції;

- № 9 за формою «Р» про нарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку з заниженням чистого оподатковуваного доходу звітного періоду за 2018-2019 рік на загальну суму 620 794,00 грн (490235,20 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 122558,80 грн.);

- № 9 за формою Р про нарахування податкових зобов`язань з військового збору за 2018-2019 роки на загальну суму 51066,16 грн. (40852,93 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 10213,23 грн,);

- № 9 за формою «Р» про нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період фінансово-господарської діяльності 2018-2019 рік на загальну суму 685 642, 50 грн. (548 514,00 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 137 128,50 грн.);

- 05.09.2024р.; рішення № 9 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період 2018 рік в розмірі 170, 00 грн;

- 05.09.2024 р. № 9 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період 2019 рік в розмірі 170, 00 грн;

05.09.2024 р. № 9 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 20.01.2017 до 02.08.2017р. в розмірі 367,82 грн штрафу та 7,35 грн пені;

- 05.09.2024 р. № 9 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 243782,05 грн в розмірі 121891,03 грн;

- 05.09.2024 р. вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № 9 в розмірі 243782,05 грн;

- 06.09.2024 р. податкове повідомлення-рішення № 9 за формою «ПС» про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 120 ПКУ (не подано податкові декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного 2018, 2019 років) у сумі 680,00 грн.;

- 06.09.2024 р. податкове повідомлення-рішення № 9 за формою «ПС» про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 121 ПКУ (не забезпечено надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків) у сумі 1020,00 грн.;

- Рішення про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку від 05.09.2024 № 4401/20-40-24-09-04.

Позивач вважає, що вищезазначені рішення, вимога та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області є незаконними, а тому підлягають скасуванню, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюється, зокрема система оподаткування, податки і збори.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та, як наслідок, прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, став висновок про перевищення у IV кварталі 2017 року граничного обсягу доходу у 1 500 000 грн для платників єдиного податку 2-ї групи на суму 188 454,11 гривень.

Як зазначено відповідачем, підприємцем ОСОБА_1 заяву про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування не було надано, а перехід з 01.01.2018 року на загальну систему оподаткування не здійснено, відповідно самостійно застосування ставки в розмірі 15 % до отриманого у четвертому кварталі 2017 року доходу в сумі 188 454,11 грн. не здійснено. Тому, керуючись п. 299.11 ст. 299 ПКУ ГУ ДПС у Харківській області дійшла висновку, що реєстрація платника єдиного податку другої групи ОСОБА_1 підлягала анулюванню з 01.01.2018р. Також, сума перевищення доходу у розмірі 188 454,11 грн у відповідності до приписів пункту 293.4 ст. 293 ПК України оподаткована за ставкою 15 % що дорівнює 28 268,12 гривень. Відповідно до п. 123.2 ст. 123 ПК України штрафна санкція становить 25 %, таким чином сума визначена в оскаржуваному ППР від 06.09.2024р. № 9 дорівнює 35 335,15 грн.

За таких обставин з боку податкового органу було встановлено порушення умов перебування такого платника податків на спрощеній системі оподаткування та прийнято Рішення від 05.09.2024 № 4401/20-40-24-09-04 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків- фізичну особу ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) з 01січня 2018 року (далі- Рішення про анулювання реєстрації).

За результатами прийняття такого Рішення про анулювання реєстрації, доходи ОСОБА_1 отримані за період з 01.01.2018 по 11.12.2019 р. з боку податкового органу було обраховано за загальною системою оподаткування, яка встановлена статтею 177 ПКУ.

Таким чином, за результатами перевірки та прийнятого Рішення про анулювання з 01.01.2018 р., контролюючий орган здійснив облік доходів такого платника податків за правилами загальної системи оподаткування та прийняв спірні податкові повідомлення-рішення, якими здійснив донарахування всіх можливих податків та зборів притаманні платнику податків який перебуває на загальній системі оподаткування.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Як визначено пунктом 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Судом встановлено, що у перевірений період фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування, а саме на другій групі.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 500 000,00 гривень.

За приписами пункту 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Підпунктом 1 підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 ПКУ визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Пунктом 299.10 статті 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі - у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Таким чином, реєстрація платником єдиного податку може бути анульована за рішенням контролюючого органу у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку другої групи з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Позивач в наданих до суду заявах по суті справи наголошує на порушенні контролюючим органом строку давності на право проведення перевірки та донарахування податкових зобов`язань контролюючим органом самостійно за результатами такої перевірки, пов`язані зі змінами законодавства у зв`язку з прийняттям мораторіїв під час дії карантину та воєнного стану протягом періоду дії прийнятих законодавчих змін, які встановлювали мораторій саме на перевірки, які проводяться на підставі п. п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПКУ - припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020 року; із змінами, внесеними згідно із Законами № 591-ІХ від 13.05.2020 року, № 786- ІХ від 14.07.2020р, № 2120-ІХ від 15.03.2022 року, було установлено мораторій на проведення документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу на період з 18 березня 2020 року по 08 серпня 2020 р. 143 дні.

Так, було внесено зміни до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та знято мораторій на проведення документальних позапланових перевірок та документальних перевірок, що проводять на звернення платника податків та з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПКУ, в т. ч. припинення юридичної особи або підприємницької діяльності ФОП.

В чинному Податковому кодексі України зазначено: «52-2. Дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану - див. пункт 2 розділу II Закону № 2120-IX від 15.03.2022 Установити мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

Абзац перший пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020; із змінами, внесеними згідно із Законами № 591-IX від 13.05.2020, № 2120-IX від 15.03.2022 документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

Пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX доповнено новим абзацом згідно із Законом № 786-IX від 14.07.2020 документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Абзац пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 786-IX від 14.07.2020.

Окрім того, після запровадження воєнного стану в Україні, Постановою Кабінету Міністрів України № 303 від 13.03.2022р. було введено мораторій на проведення планових та позапланових перевірок контролюючих органів на період дії воєнного стану. Але, з 27.05.2022 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 року № 2260-IX (далі Закон № 2260). Зокрема, Законом № 2260 п. п. 69.2 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України (далі ПКУ) викладено у новій редакції, та мораторій на проведення перевірок на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПКУ було знято.

Так, з 27.05.2022 р., з урахуванням змін, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених п. п. 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПКУ. Таким чином, мораторій, пов`язаний з воєнним станом, на перевірки за підставою п. 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПКУ діяв з 24.02.2022р. по 27.05.2022р. а саме 92 дні.

Загалом карантинний та воєнний мораторій на проведення документальних перевірок на підставі п. п. 78.1.7 ПКУ діяв 235 днів.

Відповідно до вищезазначених норм податкового законодавства з урахуванням змін, податкову позапланову документальну перевірку платника податків з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, контролюючий орган мав право проводити за чинними нормами ПК України як на момент прийняття рішення про припинення діяльності, так і під час встановленого загального мораторію на проведення перевірок, запровадженого з метою запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також і під час дії воєнного стану. ФОП ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 11.12.2019р., про що свідчить запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності № 3182752 від 11.12.2019р. Головне управління ДПС у Харківській області, починаючи з 11.12.2019р. мало можливість провести документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 - платника податків з моменту припинення ФОП ОСОБА_1 - 11.12.2019 р. і до 21.10.2023 р.

З огляду на такі обставини, недопустимою з точки зору верховенства права є ситуація, за якої контролюючий орган маючи всі законні права на проведення документальної позапланової перевірки платника податків за період з 01.01.2017 по 11.12.2019 р., яким до єдиного державного реєстру внесено рішення про припинення діяльності у 2019 році, розпочав таку перевірку лише у серпні 2024 року.

Отже, на думку суду, контролюючий орган не мав підстав здійснювати перевірку фізичної особи платника податків, який припинив свою підприємницьку діяльність в грудні 2019 року за період з 2017 по 2019 рік та визначати податкові зобов`язання та штрафні санкції за період 2017 2019 рр. у зв`язку зі закінченням наданого діючим законодавством строку на проведення таких контрольно-перевірочних заходів та здійснених нарахувань податкових зобов`язань, винесення вимог, застосуванню штрафних санкцій тощо.

Суд також зазначає, що ПК України не встановлює конкретного строку для реалізації контролюючим органом права на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України після виникнення відповідної підстави, а лише у пункті 102.1 статті 102 ПК України визначає, що контролюючий орган може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Останню декларацію платника єдиного податку за 2019 рік було подано 18.12.2019 року. Так, з дати подання останньої декларації (18.12.2019р.) до дати початку проведення перевірки минув 1681 день, що значно перевищує встановлені податковим законодавством 1095 днів, а з урахуванням введених мораторіїв на 235 днів, такий строк складає 1330 днів.

В акті перевірки контролюючий орган вказує на п. п. 102.3.4 п. 102.3 ст. 102 ПКУ згідно якого відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого контролюючий орган не може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у зв`язку із складанням акта про неможливість проведення перевірки.

Акт про неможливість проведення перевірки від 17.05.2024р., на який посилається контролюючий орган в акті перевірки, як на підставу для зупинення строку давності, до матеріалів справи не наданий, та не зазначений в наказі на проведення такої перевірки, як підстави для прийняття такого наказу № 2556-П від 14.06.2024р. з порушенням строку давності, визначеного ст. 102 ПКУ.

Окрім того, суд звертає увагу, що в акті перевірки та в наказі на її проведення не визначено строку, протягом якого відповідно до ст. 102 ПКУ контролюючий орган має право здійснювати таку перевірку та нараховувати податкові зобов`язання платнику податків ОСОБА_1 .

Наданий Відповідачем до суду розрахунок граничного строку проведення перевірки здійснено без урахування змін до Податкового кодексу України, якими мораторії на проведення перевірок на підставі п. п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПКУ було відмінено, а строки за ст. 102 ПКУ щодо проведення таких перевірок відновлено.

Щодо наданих Відповідачем доказів, якими він обґрунтовує нараховані під час перевірки доходи платника податків ОСОБА_1 отримані в 2017-2019 роках, суд встановив наступне.

Як зазначає Відповідач, контролюючим органом було направлено запити до кожного контрагента, який виплатив на користь ОСОБА_1 дохід за період 2017-2019 рр., що був відображений в розрахунках за формою 1-дф, та отримані всі відповіді, жодний виплачений дохід не був спростований, всі надані відповіді підтвердили виплату такого доходу на користь ОСОБА_1 , а в акті перевірки зазначено, що паперові підтвердження інформації щодо отриманих виплат платником податків ОСОБА_1 юридичні особи та фізичні особи підприємці, до яких звертався контролюючий орган з запитами, надати не можуть у зв`язку з тим, що під час окупації Балаклійської територіальної громади було знищено архівні документи (договори, накладні, акти виконаних робіт, виписки банку, платіжні доручення, тощо); деякі фізичні особи підприємці також припинили свою підприємницьку діяльність, на запити не відповідали, підтвердження отриманого доходу ФОП ОСОБА_1 не надали.

Відповідач у своїх письмових поясненнях наводить інформацію яка не відповідає інформації щодо наявності документів на підтвердження отриманого доходу позивачем, який зазначений в акті перевірки.

Актом перевірки встановлено отримання позивачем незадекларованого доходу за з 2017 по 2019 рік у розмірі 4 431 023,02 грн., але одночасно відповідач наводить перелік контрагентів з посиланням на суми отриманого ФОП ОСОБА_1 доходу, загальна сума якого складає 4 089 306,50 грн, що на 341 716,52 грн. менше.

При цьому відповідач надає до суду копії листів-відповідей на запити лише кількох контрагентів: Балаклійська міська рада -1 032 956,71 грн., БПДЗОВ 'ОЛІМПІЯ' БМР ХО - 32 267,00 грн., Балаклійський ліцей № 3 - 812 189,78 грн, Балаклійський ліцей № 4: 30130,39 грн., ТОВ «Фірма Хазар» - 28800 грн, ОСОБА_2 - 85 448,00 грн, ОСОБА_3 - 178 100,00 грн на загальну суму доходу у розмірі 2 199 891,88 грн., що на 2 231 131,14 грн. менше, ніж зазначено в акті перевірки. Такі суми визначені не окремо за 2017, 2018 та 2019 роки діяльності позивача, а за період з 01.01.2017 по 11.12.2019 рр., що не надає можливості суду визначити правомірність обчислення контролюючим органом доходу отриманого ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік, крім того, яка визначена у поданій ним декларації за 2017 рік.

Таким чином, доходи позивача конкретно в розрізі за 2017, 2018, 2019 років, які формуються з метою визначення таких сум у звітності за певний період для нарахування податкових зобов`язань, які самовизначенні підприємцем до сплати, контролюючим органом були розраховані всупереч поданих підприємцем декларацій за певні періоди, а визначені показники сум доходу гуртуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами, а висновки зазначені в акті перевірки не можуть бути підставою для встановлення такого порушення як перевищення граничної суми доходу платника єдиного податку другої групи за період 2017 року.

За таких обставин, Рішення про анулювання, нарахування податкових зобов`язань, застосування штрафних санкцій, здійснення нарахувань та формування вимог за такий період діяльності підприємця, як особи яка перебуває на загальній системі оподаткування, не передбачається можливим і порушує права платника податків на об`єктивні очікування правомірності дій з боку податкового органу, в тому числі співрозмірності, визначення джерел для формування бази оподаткування, крім тих, які містяться в поданих платником деклараціях, та відповідати загальним засадам встановлення податків і зборів визначених у статті 7 ПКУ.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, при виключенні позивача з реєстру платників єдиного податку 2 групи, діяв з підстав та у порядку, не передбачених Податковим кодексом України, а протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак всі такі дії та прийнятті рішення є протиправними.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності (п.61 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 "Брумареску проти Румунії").

Основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України висловлені у рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п.109 рішення від 13.12.2001 у справі "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови").

Досліджуючи принцип правової визначеності у вказаних правовідносинах, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти лише в рамках, наданих йому законодавством повноважень.

Щодо проведення перевірки за встановлених судом обставин за наданими до суду документами як доказами, суд зазначає наступне.

Статтею 79 ПКУ передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна перевірка проводиться на підставі первинних документів (в тому числі документів фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів), в свою чергу Актом перевірки викладено висновки про відсутність під час проведення документальної невиїзної перевірки первинних документів Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , в той же час висновки Акту перевірки базуються на підставі Інформаційних баз даних ІКС «Податковий блок», тобто порушено вимоги п. п. 75.1.2. п. 75.1 статті 75 ПКУ та проведено перевірку на підставі даних інформаційних баз, а не документів.

Також, контролюючий орган розрахував доходи такого підприємця, як нову базу оподаткування, які не підтверджені контрагентами у зв`язку зі знищенням документів в наслідок бойових дій та у зв`язку з припиненням діяльності інших Фізичних осіб підприємців.

Суд встановив, що жодного документального доказу, як джерела податкової інформації яка може використовуватись під час проведення документальної перевірки, до суду не надано.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727 (зі змінами та доповненнями) (надалі -Порядок 727), який зареєстровано в Міністерстві Юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745, ставляться вимоги щодо акту документальної перевірки, складеного за результатами податкової перевірки.

Зокрема, згідно пунктів 3-5 Розділу ІІ "Основні вимоги до оформлення документальних перевірок" Порядку 727 встановлено: «3. Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи). 4. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів." Приписами Розділу ІІІ "Зміст акту (довідки) документальної перевірки" Порядку 727 також встановлено детальні вимоги до змісту Акту перевірки.

Оскільки, спірні Рішення, ППР, вимоги тощо, складені та прийняті на підставі Акту перевірки, з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правомірність спірних ППР прямо залежить від правомірності Акту перевірки контролюючого органу, зокрема від його точності, обґрунтованості, однозначності та послідовності викладених в ньому висновків.

Акт документальної перевірки має бути результатом аналізу податковим органом діяльності платника податку в напрямках та за періоди, що визначається наказом уповноваженої особи на перевірку та направлення на перевірку, та містити чіткі та зрозумілі висновки про встановлення/відсутність порушень законодавства в сфері нарахування та сплати податків, дотримання податкового обліку, подання звітності, тощо.

Окрім того, висновки Акту перевірки мають бути підкріплені доказами, що були предметом аналізу під час податкової перевірки, а сам Акт перевірки має мати посилання на кожен з проаналізованих доказів.

Відтак, наявність неточностей, необґрунтованості, неоднозначності, відсутність посилання на конкретні документи, що аналізувались під час перевірки, а також відсутність логічної послідовності висновків Акту перевірки призводять до розумного сумніву щодо законності складання спірних рішень та податкових повідомлень-рішень.

Висновки контролюючого органу були зроблені на підставі відомостей, що містяться в Інформаційних базах даних ІКС «Податковий блок» та не мають жодного документального підтвердження. Позивач не відмовлявся надати документи, фактично ненадання таких документів відбулося через необізнаність в проведенні перевірки, окрім того, необхідно зазначити що з моменту припинення діяльності ФОП пройшло майже 5 років, а враховуючи період, що підлягав перевірці то з 2017 року пройшло майже 7 років.

Суд вказує, що доказів перевищення допустимого ліміту доходу підприємця на 2 групі контролюючий орган не надав, але такі висновки стали підставою для визначення ним Позивачу грошових зобов`язань із військового збору, податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних санкції, єдиного соціального внеску та інших фінансових санкцій за період з 01.01.2017р. по 11.12.2019р.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності (далі - спрощена система оподаткування) - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених главою І Розділу ХІV ПКУ, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п. п. 2 п. 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою.

За таких обставин суд не встановив порушення правила перебування підприємця на спрощеній системі оподаткування відповідно до п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ фізичною особою платником податків ОСОБА_1 , тому Рішення ГУ ДПС у Харківській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийнято незаконно та не відповідає вимогам п. 299.11 ст. 299 ПКУ, та як наслідок всі інші донарахування проведені контролюючим органом податків за загальною системою на вже оподаткований дохід за спрощеною системою позивачу є незаконним.

Висновки, що викладені в Акті перевірки та нарахування податків за загальною системою оподаткування суперечать вимогам Податкового кодексу України та порушують права Позивача, оскільки Позивач здійснював виключно види діяльності, які не заборонені для спрощеної системи оподаткування, при цьому перевищень допустимого ліміту для платника єдиного податку 2 групи протягом всього періоду здійснення підприємницької діяльності не було доведено належними засобами доказування, у зв`язку з чим прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень фактично передбачає додаткове податкове навантаження та подвійне оподаткування: за загальною та спрощеною системою одночасно.

Судом встановлено, що за весь період діяльності платника податків, що був перевірений контролюючим органом, підприємцем ОСОБА_1 було нараховано (задекларовано) та сплачено єдиний податок, такі сплати єдиного податку за період з 1 січня 2018 по 11 грудня 2019 року, за який податковим органом було самостійно донараховано податки за загальною системою оподаткування були здійснені в повному обсязі. Таку обставину відповідач не спростував.

Таким чином, з боку ГУ ДПС у Харківській області було здійснено подвійне оподаткування діяльності підприємця який був платником єдиного податку. В даному випадку має місце подвійний облік господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства.

Суд вказує, що Верховним Судом неодноразово наголошувалось на тому, що подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, суперечить принципам податкового законодавства.

Суд зауважує, що за відсутності інших підстав для нарахування грошових зобов`язань за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вирішальним у цьому спорі є встановлення факту того, чи дійсно позивач порушив умови перебування на спрощеній системі оподаткування у перевірений період.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин, всі рішення, які оскаржуються, взаємопов`язані між собою, мають однакову природу та винесені за однією підставою, а саме зважаючи на порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування та у зв`язку із висновком контролюючого органу про те, що Позивачем перевищено граничний обсяг доходу у 1 500 000 грн для платників єдиного податку 2-ї групи у четвертому кварталі 2017 року.

Судом під час розгляду справи встановлено, що у зв`язку з тим, що контролюючим органом проведено перевірку без законних підстав- с порушенням строків, а покладені в основу висновки щодо перевищення дозволеного обсягу доходу ОСОБА_1 в 2017 році не знайшли свого підтвердження встановленим порядком, належними та допустимими доказами, підстав для прийняття Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 4401/20-40-24-09-04 від 05.09.2024р. «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2 » на підставі акту документальної перевірки від 07.08.2024р. № 36597/20-40-24-09-04/ НОМЕР_3 з 1 січня 2018 року немає, тому Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 4401/20-40-24-09-04 від 05.09.2024р. «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2 » на підставі акту документальної перевірки від 07.08.2024р. № 36597/20-40-24-09-04/ НОМЕР_3 з 1 січня 2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач зазначав що Позивач не забезпечив надання документів, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 44.3 ст. 44 ПКУ платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених п. 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із використанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції.

Тому, враховуючи відсутність у Позивача зобов`язання зберігати документи за 2017 2019 роки, у зв`язку зі спливом такого визначеного податковим законодавством строку, прийняте повідомлення рішення № 9 за формою «ПС» про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 121 ПКУ (не забезпечено надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків) у сумі 1020,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що всі інші нарахування, вимоги, рішення, податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами перевірки ГУ ДПС у Харківській області: № 9 за формою «Р» про збільшення суми податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 35335,15 грн.; № 9 за формою «Р» про нарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку з заниженням чистого оподатковуваного доходу звітного періоду за 2018-2019 рік на загальну суму 620 794,00 грн (490235,20 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 122558,80 грн.); № 9 за формою Р про нарахування податкових зобов`язань з військового збору за 2018-2019 роки на загальну суму 51066,16 грн. (40852,93 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 10213,23 грн,); № 9 за формою «Р» про нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період фінансово-господарської діяльності 2018-2019 рік на загальну суму 685 642, 50 грн. (548 514,00 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 137 128,50 грн.); 05.09.2024р.; рішення № 9 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період 2018 рік в розмірі 170, 00 грн; № 9 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період 2019 рік в розмірі 170, 00 грн; № 9 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 20.01.2017 до 02.08.2017р. в розмірі 367,82 грн штрафу та 7,35 грн пені; № 9 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 243782,05 грн в розмірі 121891,03 грн; вимога про сплату боргу зі сплати єдиного внеску № 9 в розмірі 243782,05 грн; податкове повідомлення-рішення № 9 за формою «ПС» про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 120 ПКУ (не подано податкові декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного 2018, 2019 років) у сумі 680,00 грн. були прийняті за результатами анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року, та відповідно також є протиправними та підлягають скасуванню.

За наведених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На думку суду, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень, в той час як відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав.

Беручи до уваги наведене у сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправними та скасування рішень, податкових повідомлень-рішень- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 4401/20-40-24-09-04 від 05.09.2024р. «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2 » на підставі акту документальної перевірки від 07.08.2024р. № 36597/20-40-24-09-04/ з 1 січня 2018 року.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 170,00 грн. (сто сімдесят грн.).

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 170 грн. (сто сімдесят грн.).

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 367,82 коп. (триста шістдесят сім грн. 82 коп.)

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 121 891,03 грн. (сто двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто одна грн. 03 коп.).

Скасувати нарахування Єдиного соціального внеску донарахованого стосовно ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) актом перевірки від 07.08.2024 року № 36597/20-40-24-09-04/ в сумі 243 782,05 грн. (двісті сорок три тисячі сімсот вісімдесят дві грн. 05 коп.), в тому числі визнати протиправною та скасувати Вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2024 року Форма «Ф» № 9 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на таку суму.

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення № 9 від 06.09.2024р.форми «Р» на суму 35 335,15 грн. (тридцять п`ять тисяч триста тридцять п`ять грн. 15 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення Форми «ПС» № 9 від 06.09.2024р. в сумі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 9 від 06.09.2024р. на суму 612 794,00 грн. (шістсот дванадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 9 від 06.09.2024р. на суму 51 066,16 грн. (п`ятдесят одна тисяча шістдесят шість грн. 16 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № 9 від 06.09.2024р. на суму 1 020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.).

Визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 9 від 06.09.2024р. на суму 685 642,50 коп. (шістсот вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок дві грн. 50 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області. на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 17 березня 2025 року.

Суддя Кухар М.Д.