Справа № 360/89/25
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/89/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якій представник позивача просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 15.07.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.07.2024.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку в відповідача та з лютого 2024 року намагався пройти відеоідентифікацію, але система не пропускала його заявку. Відповідач листом повідомив, що пенсію зупинено з 01.02.2024 у зв`язку з отриманням інформації з правоохоронних органів.

Позивач вважає припинення пенсійних виплат з підстав, не передбачених законом, протиправним. Крім того, жодні рішення, повідомлення від відповідача про припинення виплати пенсії позивачу не надходили.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог з огляду на таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до норм пункту а статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

03.08.2023 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов лист вих.№78/3/5/7-3376/73 від 03.08.2023 Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо призупинення нарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 (запит було зареєстровано в Головному управлінні за вхідним №781/5 від 03.08.2023).

Вказаним листом відповідачу повідомлено, що управлінням ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000076 від 21.03.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено причетність позивача до співпраці з окупаційною адміністрацією Російської Федерації на тимчасово окупованій території Луганської області.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення фінансової підтримки колабораційної діяльності за рахунок соціальних виплат держави, зокрема з державного бюджету, просили Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області розглянути питання щодо призупинення нарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 .

З 01.08.2023 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено в зв`язку з надходженням вищезазначеного листа СБУ.

21.12.2024 ОСОБА_1 засобами вебпорталу за допомогою кваліфікованого електронного підпису надав заяву №2310 щодо поновлення виплати ВПО з типом ідентифікації «відеоконференцзв`язок».

Згідно рішення №240 від 26.12.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області під час відеоконференції при проведенні ідентифікації, особу ОСОБА_1 встановлено.

Відділом перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в ході розгляду заяви ОСОБА_1 щодо поновлення виплати ВПО з типом ідентифікації «відеоконференцзв`язок», згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування поновлено нарахування та виплату пенсії.

02.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області направило до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях 3 управління лист вих.№1200-0503-8/2737 від 02.02.2024 з прохання підтвердити або спростувати причетність осіб до колабораційної діяльності. При цьому було зазначено, що ця інформація необхідна для вирішення питання щодо поновлення/відмови у виплаті пенсії.

14.02.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшла відповідь Служби безпеки України вих.№78/3/5/7-837 від 14.02.2024. У листі було зазначено, що процесуальне рішення щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності не прийнято. Отже, виплату пенсії ОСОБА_1 було поновлено з 01.08.2023.

Листом Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 01.10.2024 №78/3/5/7-3070 було повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що 3 управлінням проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000 від 10.03.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , причетний до співпраці з окупаційною адміністрацією Російської Федерації на тимчасово окупованій території Луганської області.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення фінансової підтримки колабораційної діяльності за рахунок соціальних виплат держави, просили Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області розглянути питання щодо призупинення нарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 .

На підставі листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 01.10.2024 №78/3/5/7-3070, виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.10.2024.

Пенсію ОСОБА_1 виплачено по 30.09.2024 включно.

З 01.10.2024 по теперішній час пенсія ОСОБА_1 не нараховується та не виплачується.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, картки платника податків та матеріалами пенсійної справи позивача.

Як зазначає відповідач у відзиві на позов, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено з 01.08.2023 в зв`язку з надходженням листа від СБУ.

З матеріалів пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 звертався до відповідача засобами вебпорталу з заявами щодо роз`яснення причин припинення виплати пенсії та поновлення такої виплати.

Зокрема листом від 10.06.2024 № 3812-3582/Б-02/8-1200/24 ГУПФУ в Луганській області повідомило позивача, що виплату пенсії призупинено з 01.02.2024 на підставі пункту 5 частини першої статті 49 Закону 1058 у зв`язку з отриманням інформації з правоохоронних органів, яка потребує уточнення та фізичної ідентифікації отримувача пенсії.

Судом встановлено, що рішення ГУПФУ в Черкаській області від 26.12.2023 № 240 про встановлення особи в ході відеоконференції особу ОСОБА_1 встановлено.

Як зазначає відповідач, Відділом перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в ході розгляду заяви ОСОБА_1 щодо поновлення виплати ВПО з типом ідентифікації «відеоконференцзв`язок», згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивачу поновлено нарахування та виплату пенсії.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що виплату пенсії ОСОБА_1 вдруге призупинено з 01.10.2024 на підставі листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 01.10.2024 №78/3/5/7-3070, пенсію ОСОБА_1 виплачено по 30.09.2024 включно. З 01.10.2024 по теперішній час пенсія позивачу не нараховується та не виплачується.

З матеріалів справи встановлено, що окреме рішення про припинення нарахування та виплати позивачу пенсії з 01.10.2024 відповідачем не приймалося.

Відповідно до довідки ГУПФУ в Луганській області про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 пенсію за період з серпня 2023 року по вересень 2024 року позивачу нараховано та виплачено в загальному розмірі 100565,08 грн. З 01.10.2024 по теперішній час пенсія не нараховується та не виплачується.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Право позивача на отримання пенсії відповідачем не заперечується.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені ст. 49 Закону № 1058-IV, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

З аналізу норм статті 49 Закону № 1058-IV вбачається, що визначені законодавством підстави припинення виплати пенсії не є вичерпними. Проте, суд зауважує, що зі змісту наведеної норми законодавства вбачається, що «інші випадки» для припинення виплати пенсії повинні також бути передбачені саме законом. Припинення виплати пенсії можливе лише на підставі відповідного рішення, що прийнято органом Пенсійного фонду або судом.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження наявності передбачених статтею 49 Закону № 1058-IV підстав, для припинення позивачу виплати пенсії з 01.10.2024.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» органи, що здійснюють державні виплати, мають такі повноваження як приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат.

Частиною 3 ст. 16 зазначеного Закону визначено, що за результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Прийняття рішення про припинення державних виплат, а також про перегляд розміру або строку їх призначення приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат.

Проте, Законом України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» підстави для припинення (призупинення) виплати пенсії також не встановлені.

В судовому порядку виплата пенсії позивачу не припинялася.

Органом Пенсійного фонду рішення про припинення виплати пенсії з встановлених законом підстав не приймалося.

Посилання відповідача на те, що відбулося призупинення виплати пенсії позивача, є неприйнятними, оскільки таке зупинення з подальшим поновленням виплати пенсії законом передбачено лише щодо пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності (ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Посилання відповідача на лист СБУ, як на підставу припинення виплати пенсії, є неприйнятним, оскільки суперечать ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Доказів того, що виплата пенсії позивачу поновлена, суду не надано.

Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

У рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 25 цього рішення).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що припиняючи виплату позивачу пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив його право на отримання пенсії.

Згідно із частинами першою, другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Припинивши позивачу виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років без прийняття рішення та за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV, або підстав, передбачених іншим законом, відповідач вчинив протиправні дії. Відповідно, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій, а також зобов`язання відповідача до вчинення необхідних дій з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В позовній заяві представник позивача просить зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.07.2024.

При цьому в ході судового розгляду справи встановлено, що право позивача порушено у жовтні 2024 року, та відповідно до довідки ГУПФУ в Луганській області про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 пенсію за період з серпня 2023 року по вересень 2024 року позивачу нараховано та виплачено в загальному розмірі 100565,08 грн. З 01.10.2024 по теперішній час пенсія не нараховується та не виплачується.

Тому суд вважає за необхідне поновити право позивача на нарахування та виплату пенсії з 01.10.2024.

На підставі викладеного позов належить до часткового задоволення.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

При зверненні до суду, позивачем сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн відповідно до квитанції про сплату від 15.01.2025 № 4306-7020-6738-3350.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати згідно з частиною восьмою статті 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Котік Олесі Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код за , Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 жовтня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2024 року з виплатою заборгованості, що утворилася.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун