Справа № 160/4368/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 березня 2025 рокуСправа №160/4368/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 2358к від 04.12.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в частині застосування до ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1421 о/с від 11.12.2024 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» в частині звільнення з посади ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді командира взводу № 3 роти № З полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-рапотової дії» (стрілецької);

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.12.2024 року по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 року адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали доказів поважності причин пропуску відповідного строку, зазначених у позовній заяві (з доказами направлення відповідачу).

13.03.2025 року на виконання вимог ухвал суду від 11.02.2025 року від позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій він просить суд поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

В обгрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що копію спірного наказу він отримав на виконання його рапорту, який ним був поданий з метою отримання його копії для ознайомлення 09 грудня 2024 року, що підтверджується вхідним № В-6818 від 09.12.2024 року та матеріалами службового розслідування, де відсутні будь-які підписи позивача.

Дослідивши зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду із даними позовними вимогами, суддя зазначає, що вимоги зазначені в ухвалі суду від 11.02.2025 року, станом на 17.03.2025 року позивачем не усунуті з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст. 122 КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 цього Кодексу).

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суддя зазначає, що порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен дізнатися, що містяться в ч.2 ст.122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При цьому, суд з`ясовує момент, коли позивач фактично дізнався або мав реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі, зокрема, є правомірність винесення наказу № 2858к від 04.12.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в частині застосування до ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади.

Частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII Про Дисциплінарний статут Національної поліції України (в редакціїї, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) далі - Дисциплінарний статут НП України) передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Суддя зазначає, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14.

Тобто у контексті цьому судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.

Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Суддя зазначає, що такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.

Відповідно до матеріалів справи, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Згідно із частинами першою, другою статті 30 Дисциплінарного статуту НП України у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

В заяві позивачем не зазначено дату, з якої про існування наказу йому стало відомо та не надано відповідних доказів. Так, позивач зазначив, що на виконання рапорту позивача за вих. № 699-2025 від 07.01.2025 року було направлено копію наказу № 2358к від 04.12.2024 року.

Однак, позивач не надав жодних доказів, коли саме він отримав листа відповідача з копією наказу № 2358к від 04.12.2024 року, зокрема, належним чином завірену копію конверту із відміткою органу поштового зв`язку.

Оцінюючи наведені позивачем обгрунтування пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом слід зазначити, що такі підстави не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Отже, звернувшись до суду із цим позовом 11.01.2025 року, позивач пропустив встановлений 15-денний строк звернення до суду (такий строк оскарження спірного наказу позивачем визнається в поданій заяві).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Положеннями частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя, суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків викладених в ухвалі суду від 11.02.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків викладених в ухвалі суду від 11.02.2025 року.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду належним чином завірені копії доказів, коли саме ОСОБА_1 отримав листа відповідача з копією наказу № 2358к від 04.12.2024 року, зокрема, належним чином завірену копію конверту із відміткою органу поштового зв`язку.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Серьогіна