Справа № 380/1170/25
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

14 березня 2025 рокусправа № 380/1170/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (далі третя особа 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі третя особа 2), у якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо скасування арешту з нерухомого майна;

- зобов`язати Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати арешти, накладені 11.09.2014 на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 №6970249, накладений у ВП №44668118; арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 №6970555, накладений у ВП №44667887; арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 №6970563 у ВП №44667416; арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 №6970577 у ВП №44667675; арешт на нерухоме майно ОСОБА_7 №6970628 у ВП №44667814.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представник позивачів звернувся до відповідача з заявою про скасування арешту майна боржників, проте отримав відмову. Зауважує, на даний час виконавчі провадження № 4466755, № 44668118, № 44667887, № 44667416, № 44667675, № 44667814 є закінченими, а отже, арешти, накладені у такому ВП мають бути зняті. Окрім цього, заборгованість, яка стала підставою для накладення обтяжень, погашена в повному обсязі. Таким чином, позивачі вважають, що на їхнє майно безпідставно зберігається арешт, який порушує їх майнові права щодо розпоряджання їхньою приватною власністю.

Ухвалою судді від 27.01.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 19.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Зобов`язано третіх осіб надати суду докази погашення заборгованості за кредитним договором №1304/0508/88-010 від 22.05.2008. Зобов`язано відповідача разом із відзивом на позовну заяву надати суду копії матеріалів виконавчого провадження №44668118, №44667887, №44667416; №44667675 та №44667814.

26.02.2025 від представника третьої особи 1 надійшли пояснення, в яких зазначає, що ТОВ «Профіт Файненс» відповідно до Договору факторингу від 30.05.2023 є кредитором за Кредитним договором № 1304/0508/88-010 від 22.05.2008, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та громадянином України ОСОБА_8 , за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статус кредитора на підставі Договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк») та ТОВ ФК «Вектор Плюс», а також відповідно до Договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

На даний час заборгованість, зазначена у Кредитному договорі, погашена у повному обсязі, відповідні відносини між позивачами та ТОВ «Профіт Файненс» є припиненими.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проте листом від 25.02.2025 повідомив, що відповідно до відомостей АСВП у Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП №44668118, ВП №44667887, ВП №44667416, ВП №44667675, ВП № 44667814 з примусового виконання виконавчого напису № 777 від 06.05.2014, виданого Приватним нотаріусом Матвеєв В.А., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення боргу в розмірі 561779,07 грн. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», (боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ), по якому накладено арешт в державному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна (номер обтяження 6970249, 6970555, 6970563, 6970577, 6970628).

20.11.2014 на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинній на час винесення постанови) державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Додатково повідомив, що надати копії матеріалів виконавчих проваджень № 44668118, №44667887, № 44667416, № 44667675, № 44667814 неможливо у зв`язку із закінченням встановленого строку їх зберігання відповідно до п. 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017.

12.03.2025 від представника позивача, надійшли додаткові пояснення, в яких додатково обґрунтовує підставність позовних вимог.

В судове засідання сторони не з`явилися, про яке повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Зважаючи на особливості розгляду справ, передбачених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), суддя ухвалив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами в письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 14.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо скасування арешту на нерухоме майно ОСОБА_6 №6970555, накладеного у ВП №44667887, - залишено без розгляду.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.05.2008 між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_8 укладено Кредитний договір № 1304/0508/88-010 (далі - кредитний договір), згідно якого надано кредит на термін до 21.05.2018 у сумі 50 000,00 доларів США.

22.05.2008 укладено Іпотечний договір між ВАТ «Сведбанк» та фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до якого в якості забезпечення основного зобов`язання за кредитним договором в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 , котра належить іпотекодавцям (далі іпотечний договір).

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, згідно з яким банк передав Фактору права вимоги щодо заборгованостей, зазначених в Реєстрі заборгованостей, серед яких була заборгованість за кредитним договором.

28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено ще один договір факторингу, тобто здійснено наступне відступлення права грошової вимоги.

06.05.2014 у зв`язку із порушенням строків погашення заборгованості з боку позичальника ОСОБА_8 приватним нотаріусом Матвеєвим В.А. видано виконавчий напис №777.

У Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 44667557 з примусового виконання виконавчого напису 777 від 06.05.2014, виданого приватним нотаріусом Матвеєв В.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу в розмірі 561 779,07 грн на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідачем видано постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 44667557; 44668118, 44667887, 44667416, 44667675, 44667814, на підставі чого накладено обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження: 6984392; 6970249, 6970555, 6970563, 6970577, 6970628 відповідно).

30.05.2023 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Профіт Файненс» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» передав право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором.

Листом від 09.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» повідомило ОСОБА_1 , що на даний час заборгованість по Кредитному та Іпотечному договорах погашена в повному обсязі, відповідні відносини є припиненими.

30.12.2024 адвокатом Босяк М.Б. було подано заяву до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просила скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 .

07.01.2025 Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у відповіді на заяву вказав, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника в межах виконавчого провадження.

Таким чином, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зберігаються такі обтяження у вигляді арешту нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_3 , як:

- арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 №6970249, накладений 11.09:2014 на підставі постанови Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2014 у ВП № 44668118;

- арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 №6970555, накладений 11.09.2014 на підставі постанови Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2014 у ВП № 44667887;

- арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 №6970563, накладений 11.09.2014 на підставі постанови Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2014 у ВП № 44667416;

- арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 №6970577, накладений 11.09.2014 на підставі постанови Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2014 у ВП № 44667675;

- арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 № 6970628, накладений 11.09.2014 на підставі постанови Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2014 у ВП № 44667814.

Листом від 25.02.2025 відповідач повідомив, що відповідно до відомостей АСВП у Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП №44668118, ВП №44667887, ВП №44667416, ВП №44667675, ВП № 44667814 з примусового виконання виконавчого напису № 777 від 06.05.2014, виданого Приватним нотаріусом Матвеєв В.А., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення боргу в розмірі 561779,07 грн. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», (боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ), по якому накладено арешт в державному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна (номер обтяження 6970249, 6970555, 6970563, 6970577, 6970628).

20.11.2014 на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинній на час винесення постанови) державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо незняття арешту на нерухоме майно протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами, є скасування арешту на нерухоме майно.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначав на час виникнення спірних правовідносин умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV), нова редакція якого викладена Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною 1 ст. 6 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту ст. 25 Закону № 606-XIV за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями ст. 57 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 60 Закону № 606-XIV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 50 Закону № 606-XIV).

Частиною 2 ст. 50 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до пунктів 9 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на момент спірних правовідносин, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами ст. 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №817/928/17.

Як встановлено судом, відповідно до відомостей АСВП у Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП №44668118, ВП №44667416, ВП №44667675, ВП № 44667814 з примусового виконання виконавчого напису № 777 від 06.05.2014, виданого Приватним нотаріусом Матвеєв В.А., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення боргу в розмірі 561779,07 грн. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», (боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ), по якому накладено арешт в державному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна (номер обтяження 6970249, 6970555, 6970563, 6970577, 6970628).

20.11.2014 на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинній на час винесення постанови) державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Аналіз наведених норм діючого на момент повернення виконавчого документа стягувачу законодавства дозволяє дійти висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа мав вирішити питання щодо зняття арешту, накладеного на належне позивачу майно.

Проте, таких виконавчих дій, як було встановлено судом, державним виконавцем вчинено не було.

Незняття арешту з майна та коштів позивачів порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрала чинності для України з 11/09/1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конституційний Суд України в абзаці 2 пункту 4 мотивувальної частини рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац 3 пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності арештів, які не тягнуть за собою забезпечення примусового виконання будь-яких виконавчих проваджень.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивачів до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що незняття арешту з нерухомого майна свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, яка не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому таку бездіяльність потрібно визнати протиправною, задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої, тому також підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача зняти арешти, накладені 11.09.2014 на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 №6970249, накладений у ВП №44668118; арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 №6970563 у ВП №44667416; арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 №6970577 у ВП №44667675; арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 №6970628 у ВП №44667814.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 4844,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 262, 287 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо незняття арешту з нерухомого майна.

3. Зобов`язати Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешти, накладені 11.09.2014 на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 №6970249, накладений у ВП №44668118; арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 №6970563 у ВП №44667416; арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 №6970577 у ВП №44667675; арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 №6970628 у ВП №44667814.

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79040, вул. Городоцька, буд. 299, м. Львів; ).

Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (04655, вул. Б. Хмельницького, буд. 212, оф. 413, м. Львів, Львівська область; );

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (79037, вул. В. Хвойки, буд. 21, м. Київ; ).

Повне рішення суду складено 14.03.2025.

СуддяКондратюк Юлія Степанівна