Справа № 400/244/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 р. № 400/244/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, вул. Ольжича, буд.7,м. Житомир,10003,

провизнання протиправним та скасування рішення від 17.12.2024 року № 68; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі- відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 2), в якій вона просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.12.2024 року №68;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до її страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу періоди роботи згідно з записів із трудової книжки серії НОМЕР_2 та довідки від 08.11.2024 № 27/6.2-22-06, що видана КНП ММР «МДЛ №2», довідки від 03.12.2024 № 429, видана КНП « Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» МОР і довідки 03.12.2024 № 425, видана КНП « Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічнй медичний центр» МОР та призначити, нарахувати і виплатити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 04.03.2024 року на підставі заяви від 04.12.2024.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона звернулась до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області їй було відмовлено в задоволенні цієї заяви, оскільки в неї відсутній необхідний пільговий стаж. Такого висновку орган Пенсійного фонду України дійшов з огляду на те, що до страхового стажу не підлягають зарахуванню певні періоди трудової діяльності за трудовою книжкою, оскільки не прослідковується заміна прізвища позивачки. Також, до пільгового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно довідок роботодавців, оскільки в цих довідках не зазначено характер виконаної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків та відсутні атестації робочих місць.

Позивачка вважає відмову протиправною, оскільки наявна в матеріалах справи копія трудової книжки підтверджує характер її роботи у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення цих періодів роботи до спеціального трудового стажу. З посиланням на практику Верховного Суду позивач стверджує, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, позивач зауважує, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист.

Ухвалою від 14.01.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін, запропонував сторонам подати заяви по суті справи.

22.01.2024 на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що для підтвердження наявності у особи пільгового стажу до органів Пенсійного фонду України необхідно надати трудову книжку, в якій наявні записи, внесені на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і мають відповідати найменуванню Списків, або довідку за формою, встановленою додатком №5 Порядку № 637 та документи по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці або рішення комісії. Відповідач 1 зазначає, що надані позивачкою документи не відповідають додатку №5, а саме не зазначено характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків та відсутні атестації робочих місць, перелік посад. Також зауважує, що періоди трудової діяльності, згідно довідки 08.11.2024 № 27/6.2- 22-06 не можливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки даний період не зараховано до страхового стажу позивача. Крім того, відповідач 1 звертає увагу суду, що період трудової діяльності, згідно довідки від 03.12.2024 № 425 зараховано до страхового та пільгового стажу. Відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позову як безпідставному.

Відповідач 2 не погодився з позовом з аналогічних мотивів, що підтверджується відзивом, який надійшов до суду 30.01.2024. Відповідач 2 стверджує, що надані документи на підтвердження пільгового стажу не відповідають Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Водночас, відповідно до записів трудової книжки від 15.07.1986 НОМЕР_3 період роботи на пільгових умова не можливо зарахувати, оскільки не можливо визначити повну зайнятість (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідною професією. Просить у задоволенні позову відмовити.

За клопотанням відповідача 2 суд долучив до матеріалів справи матеріали пенсійної справи позивача.

Позивач не скористалася своїм правом на подання відповіді на відзив.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 12.12.2024 року позивач звернулася з заявою для призначення пенсії за віком.

З урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), органом, що приймав рішення за заявою позивача, визначено відповідача 2.

Розглянувши подані заявником документи відповідач 2 17.12.2024 прийняв рішення № 68 про відмову в призначенні пенсії. За висновком органу Пенсійного фонду України у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Рішення мотивоване тим, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності з 01.02.1989 по 03.05.1989, з 01.11.1989 по 03.09.1991,з 03.09.1991 по 19.09.1994, з 21.09.1994 по 31.12.1997, згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 15.07.1986, оскільки не прослідковується зміна прізвища ОСОБА_2 (запис про зміну прізвища в ТК внесено не коректно, а саме відсутній номер і дата видачі документу, згідно якого внесено зміни). Свідоцтво про шлюб або Витяг з ДРАЦСу відсутні. Також не зараховано періоди трудової діяльності, згідно довідок від 08.11.2024 № 27/6.2-22-06, від 06.12.2024 № Г-178/03-01, оскільки не прослідковується зміна прізвища ОСОБА_2 .

За доданими документами до пільгового стажу не зараховано: періоди трудової діяльності, згідно довідок від 03.12.2024 № 429, від 08.11.2024 № 27/6.2 22-06, оскільки не відповідають Додатку № 5 Порядок № 637, а саме не зазначено характер виконаної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків та відсутні атестації робочих місць, перелік посад.

В матеріалах справи є копія трудової книжки серія НОМЕР_3 . На титульному аркуші в графі «Прізвище» містяться написи: ОСОБА_3 (закреслено), ОСОБА_4 (в дужках), ОСОБА_3 . На розвороті титульного аркушу зазначено: «Фамилия изменена на ОСОБА_4 на основании свидетельства о браке». Цей напис завірено підписом і печаткою. Також є запис наступного змісту: «Фамилия изменена на Гонтарюк на основании свидетельства о перемене фамилии ІІ ФП № 250370 от 19.12.96». Напис завірено підписом і печаткою.

Свідоцтво про зміну призвіща з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 » є в матеріалах пенсійної справи.

Також позивачем додано до позову Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. За даними цього витягу 28.04.1989 складено актовий запис № 177 про шлюб, прізвище дружини до реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .

В трудовій книжці НОМЕР_3 містяться, зокрема, такі відомості про роботу: з 07.07.1986 року по 24.10.1987 на посаді санітарки загальнолікарняного персоналу (стерилізаційна) в «Облтуббольница пос. Надбугский»; з 21.12.1987 року по 18.01.1988 р. на посаді санітарки з супроводу хворих відділення № 4 в «Облтуббольница пос. Надбугский», з 18.01.1988 року по 31.01.1989 року посаді санітарки в «Облтуббольница пос. Надбугский»; з 21.09.1994 по 08.02.2018 на посаді санітарки палатної відділення № 5 (з 12.04.2001 посада санітарки перейменована на посаду молодшої медсестри) у Міській дитячій лікарні № 2.

Довідка КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївсьткої обласної ради № 429 від 03.12.2024 підтверджує періоди роботи позивачки в «Облтуббольница пос. Надбугский», зазначені у трудовій книжці: з 07.07.1986 по 26.10.1987, з 21.12.1987 18.01.1988, з 18.01.1988 по 01.02.1989.

Довідка КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївсьткої обласної ради № 425 від 03.12.2024 свідчить про те, що в період з 21.12.1987 18.01.1988 позивач виконувала роботу з обслуговування хворих на туберкульоз за професією, що передбачена Списком № 2 .

Архівна довідка № 27/6.2-22-06 від 08.11.2024 КНП Миколаївської міської ради «Міська дитяча лікарня № 2» містить інформацію про те, що відділення № 5 в 1995 році мало назву «інфекційно-діагностичне», в 1996-1999 приймально-діагностичне, 2000-2005 інфекційно-боксоване відділення № 5 та приймальний покій, в 2006-2018 відділення № 5 "інфекційно-боксоване». Довідкою підтверджується період роботи позивачки з 21.09.1994 по 08.02.2018. Також, в довідці зазначено про відсутність документів про атестацію робочих місць.

Вважаючи неправомірною відмову відповідача 2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивачка звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття Відповідачем 2 спірного рішення, яке, в свою чергу ґрунтується на неврахуванні певних періодів роботи позивачки до страхового і пільгового стажу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-ІV від 09.07.2003 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058).

Згідно частини 1 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як вбачається зі змісту спірного рішення відповідача № 68 від 17.12.2024 відповідач 2 не зарахував до страхового стажу позивачки періоди роботи періоди трудової діяльності з 01.02.1989 по 03.05.1989, з 01.11.1989 по 03.09.1991, з 03.09.1991 по 19.09.1994, з 21.09.1994 по 31.12.1997, згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 15.07.1986, оскільки не прослідковується зміна прізвища ОСОБА_2 (запис про зміну прізвища в ТК внесено не коректно, а саме відсутній номер і дата видачі документу, згідно якого внесено зміни). Свідоцтво про шлюб або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну прізвища відсутні; періоди трудової діяльності, згідно довідок від 08.11.2024 № 27/6.2-22-06, від 06.12.2024 № Г-178/03-01, оскільки не прослідковується зміна прізвища ОСОБА_2 .

Суд враховує, що на момент внесення спірних записів до трудової книжки позивача, порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162 ).

Згідно з п.2.3. Інструкції №162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

За приписами п. 2.12. інструкції № 162 зміна записів в трудових книжках щодо прізвища, ім`я та по-батькові та даті народження здійснюються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб , про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по-батькові тощо) з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першому аркуші (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється , наприклад, попереднє прізвище або ім`я, по-батькові, дата народження і записуються нові данні.

Посилання на відповідні документи записуються на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої особи і печаткою підприємства чи печаткою відділу кадрів.

З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція №162.

Як встановлено судом, на титульному аркуші трудової книжки позивачки зазначені послідовні відомості про зміну нею прізвища ОСОБА_2 і підстави для такої зміни. Суд погоджується з відповідачем 2, що напис про зміну прізвища на « ОСОБА_4 » містить лише загальне посилання на підставу зміни свідоцтво про шлюб, проте без зазначення реквізитів цього свідоцтва. Водночас, напис в трудовій книжці про зміну призвіща ОСОБА_5 недоліків не містить. До позовної заяви позивач додала Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Також, в матеріалах пенсійної справи є довідки Комунальної установи «Трудовий архів Веснянської сільстькоїт ради « від 06.12.32024 № Г-178/03-01, КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня № 2» № 27/6.2-22-06 від 08.11.2024, які підтверджують певні періоди роботи позивачки. Співставлення цих відомостей з відомостями трудової книжки дає підстави для висновку, що вони є ідентичними. За таких обставин, зазначені довідки, свідоцтво про зміну прізвища серія НОМЕР_5 від 19.12.1196, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 10.01.2025 в сукупності підтверджують, що трудова книжка НОМЕР_3 від 15.07.1986, не зважаючи на незначний недолік щодо запису про зміну прізвища, належить саме позивачці.

Крім того, суд зауважує, що пунктом 4 постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, аналіз вказаних вище правових норм дозволяє дійти до висновку, що обов`язок внесення відомостей про роботу і заповнення трудової книжки покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника, а тому наявність таких недоліків в трудовій книжці позивача не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу останнього періодів роботи згідно з записами в трудовій книжці.

Отже, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Суд звертає увагу, що позивач не надавала до заяви про призначення пенсії Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 10.01.2025 або інший документ на підтвердження зміни прізвища ОСОБА_2 .

Проте, суд зазначає, що на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд зазначає, що в даному випадку, відповідачем 2 при прийнятті спірного рішення не було витребувано у позивачки документу на підтвердження зміни прізвища при оформленні шлюбу, що призвело до необґрунтованого висновку про не зарахування до страхового стажу періодів роботи 01.02.1989 по 03.05.1989, з 01.11.1989 по 03.09.1991, з 03.09.1991 по 19.09.1994, з 21.09.1994 по 31.12.1997, згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 15.07.1986.

За таких обставин, рішення відповідача 2 № 68 від 17.12.2024 в цій частині є неправомірним.

Оцінюючи рішення відповідача 2 в частині не зарахування до пільгового стажу позивачки періодів трудової діяльності, згідно довідок від 03.12.2024 № 429, від 08.11.2024 № 27/6.2 22-06, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Як вбачається з позову, позивачка вважає, що періоди її роботи санітаркою та молодшою медичною сестрою в «Облтуббольница пос. Надбугский» (КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївської обласної ради), в період з 07.07.1986 по 26.10.1987, з 21.12.1987 18.01.1988, з 18.01.1988 по 01.02.1989, в Дитячій міській лікарні № 2 (КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня № 2») з 21.09.1994 по 08.02.2018 повинні бути зараховані до пільгового стажу, оскільки її посади були віднесені до Списку 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд враховує, що в спірний період Список виробництв , цехів, професій і посад, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах діяв в різних редакціях.

Так, розділом XXVI Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», до Списку 2 віднесено молодший медичний персонал, що працює туберкульозних і інфекційних установах ( що безпосередньо обслуговує хворих).

Постановою Кабінету Мінстрів України від 11.03.1994 № 162 « Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до Списку 2 за кодом 2260000а включено робітників, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах (середній медичний персонал, молодший медичний персонал).

16.03.2003 Постановою Кабінету Міністрів № 36 затверджено нову редакцію Списку № 2, до якого віднесено за кодом 24.а працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах (молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині , молодші спеціалісти з медичною освітою).

Діюча наразі редакція Списку № 2, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року передбачає право на пільгову пенсію працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах - молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри/молодші медичні брати, молодші медичні сестри/молодші медичні брати з догляду за хворими, сестри-господині/працівники з господарської діяльності закладу охорони здоров`я.

З аналізу зазначених норм вбачається, що в усіх редакціях Списку № 2 необхідною умовою для віднесення працівників туберкульозних та інфекційних закладів до осіб, що мають право на пільгову пенсію, зазначено безпосереднє обслуговування хворих.

Суд зазначає, що трудова книжка позивачки НОМЕР_3 від 15.07.1986 не містить інформації про те, що позивач в спірний період відповідала умовам Списку 2, а саме безпосередньо обслуговувала хворих під час роботи у туберкульозних та інфекційних закладах.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.

Як встановлено судом, стосовно періодів роботи в «Облтуббольница пос. Надбугский» 07.07.1986 по 26.10.1987, з 21.12.1987 18.01.1988, з 18.01.1988 по 01.02.1989 КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївської обласної ради (перейменування підтверджується довідкою № 427 від 03.12.2024) видано три довідки: № 424 від 03.12.2024, № 425 від 03.12.2024, № 429 від 03.12.2024.

При цьому, лише довідка № 425 від 03.12.2024 підтверджує, що в період з 21.12.1987 по 17.01.1988 позивач виконувала роботу з обслуговування хворих на туберкульоз за професією санітарка супроводу хворих відділення № , що передбачена Списком № 2 п.1. розділу ХХVI, молодший медичний персонал, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Водночас, пільговий стаж позивачки у період з 07.07.1986 по 26.10.1987, з 18.01.1988 по 01.02.1989 Комунальне некомерційне підприємство «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» не підтвердило. Довідки № 429 і 424 свідчать про те, що позивач дійсно працювала у «Облтуббольница пос. Надбугский» в ці періоди і не знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати.

Отже, з огляду на відсутність підтвердження з боку КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр», що робота позивачки у період з 07.07.1986 по 26.10.1987, з 18.01.1988 по 01.02.1989 відповідала вимогам Списку № 2, суд не вбачає підстав для віднесення цих періодів до пільгового стажу роботи позивача.

В той же час, період з 21.12.1987 по 17.01.1988 підлягає зарахуванню до такого стажу на підставі належно оформленої довідки КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» № 425 від 03.12.2024. З матеріалів справи випливає, що Відповідачем 2 таке зарахування здійснено.

Стосовно архівної довідки КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня № 2» № 27/6.2-22-06 від 08.11.2024 суд зазначає наступне.

Зазначена довідка підтверджує періоди роботи позивачки в Дитячій міській лікарні № 2 з 21.09.1994 по 08.02.2018 і, крім того, містить посилання на зміну назву відділення № 5, в якому вона працювала. Так, в 1995 році воно мало назву «інфекційно-діагностичне», 1996-1999 приймально-діагностичне, 200-2005 "інфекційно-боксоване відділення № 5 та приймальний покій", з 2006 по 2018 відділення № 5 (інфекційно-боксоване).

Вирішуючи питання щодо відповідності характеру виконуваної позивачем роботи умовам, з якими Список № 2 пов`язує таке право, суд враховує наступне.

Як вже зазначалось вище, Список № 2 в різних редакціях передбачав право молодших спеціалістів інфекційних закладів, відділень, кабінетів на пільгову пенсію за умови безпосереднього обслуговування хворих.

Відповідно до листа Міністерства праці України N 06/1-4088 від 04.12.96 «Про деякі питання, пов`язані з визначенням пільгових пенсій», Міністерство праці разом із Міністерством охорони здоров`я України розглянули питання, пов`язані з визначенням пільгових пенсій середньому і молодшому медичному персоналу, який безпосередньо обслуговує хворих, по Списку N 2, розділу XXIV і визначили, "що безпосереднє обслуговування хворих" - це робота, виконання якої здійснюється в умовах контакту медичного працівника і пацієнта: виконання діагностичних і лікувальних процедур, заходів по догляду за хворими, створювання відповідного лікувально-оздоровчого режиму. Листом визначено види робіт молодшого медичного персоналу, які відносяться до безпосереднього обслуговування хворих в лікувально-профілактичних установах, відділеннях, кабінетах, що передбачено розділом XXIV Списку N 2 і зазначено, що згідно Державного Класифікатора професій, затвердженого наказом Держстандарту України від 27 липня 1995 р. N 257, до цієї категорії працівників відносяться посади: молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.) - код КП 5132; молодша медична сестра по догляду за хворими - КП 5132; сестра-господиня - КП 4131.

Суд зазначає, що в подальшому, класифікатором професій ДК 003:2010, код 5132, передбачено найменування посади Молодша медична сестра (молодший медичний брат), які є тотожними найменування санітарка, санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця, санітар, санітар-прибиральник, санітар-буфетник та ін.

За відомостями архівної довідки № 27/6.2-22-06 від 08.11.2024 позивач працювала у Міській дитячій лікарні № 2 у відділенні № 5 на посаді санітарки (молодшої медсестри) у період з 01.02.1994 по 08.02.2018. Довідкою підтверджується, що в період 1995 року, 2000-2018 років відділення № 5 мало назву: «інфекційно-діагностичне» (1995), «інфекційно-боксоване відділення № 5 та приймальний покій» (2000-2005), «інфекційно-боксоване» (2006-2018).

Отже, вбачається, що в зазначені періоди позивач виконувала роботу у відділенні інфекційного профілю як санітарка, молодша медична сестра.

За таких обставин, з огляду на відомості трудової книжки і довідки № 27/6.2-22-06 від 08.11.2024, суд висновує, що вони підтверджують перебування позивачки в період з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.01.2000 по 08.02.2018 на посаді, що передбачена Списком №2.

В спростування підстав позову відповідачі посилаються на те, що позивачкою до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах не долучено документів про проведення атестації робочих місць.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 8.11.2005 №383 (Порядок №383), при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Робоче місце особи, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Водночас, у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи ці висновки з даній справі, суд зазначає, що непроведення Міською дитячою лікарнею № 2, в подальшому КНП «Миколаївська дитяча лікарня № 2», атестації робочих місць не повинно позбавляти позивача можливості оформити пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, суд відхиляє заперечення відповідачів в цій частині.

Підсумовуючи викладене вище і враховуючи, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття, суд дійшов висновку, що відповідачем 2 при прийняття спірного рішення необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не зараховано до страхового стажу позивача періоди трудової діяльності з 01.02.1989 по 03.05.1989, з 01.11.1989 по 03.09.1991, з 03.09.1991 по 19.09.1994, з 21.09.1994 по 31.12.1997, до пільгового стажу періоди роботи згідно з довідкою № 27/6.2-22-06 від 08.11.2024 з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.01.2000 по 08.02.2018.

Водночас, суд зазначає, що в ході судового розгляду не знайшло підтвердження право позивача на зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, періодів роботи в «Облтуббольница пос. Надбугский» з 07.07.1986 по 26.10.1987, з 18.01.1988 по 01.02.1989, в Міській дитячій лікарні № 2 в період з 21.09.1994 по 31.12.1994, з 01.01.1996 по 31.12.1999.

Отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги призначити, нарахувати і виплатити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 04.03.2024 року на підставі заяви від 12.12.2024.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту права позивачки, що відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, є зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи спірні

періоди, а також повторно розглянути заяву позивача від 12.12.2024, та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Що стосується пенсійного органу, який має повторно розглянути заяву позивача від 12.12.2024 про призначення пенсії за віком, суд зауважує, що згідно Порядку 22-1 , після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Оскільки зазначене рішення судом скасовується, слід виходити з того, що заява підлягає повторному розгляду саме тим органом Пенсійного фонду, до якого її було направлено.

Таким чином, вчинити дії з повторного розгляду заяви від 12.12.2024 має ГУ ПФУ в Житомирській області, як орган, на розгляді якого перебуває подана заява, яка після скасування відповідного рішення за наслідками її розгляду, фактично не є розглянутою.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань органу Пенсійного фонду України, яке прийняв оскаржуване рішення (відповідач 2).

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ) Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд.7,м. Житомир,10003 ) задовольнити частково.

2 Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 68 від 17.12.2024 року

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до її страхового стажу періоди роботи згідно записів із трудової книжки серії НОМЕР_2 з 01.02.1989 по 03.05.1989, з 01.11.1989 по 03.09.1991, з 03.09.1991 по 19.09.1994, з 21.09.1994 по 31.12.1997 та до спеціального (пільгового) стажу періоди роботи з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.01.2000 по 08.02.2018 згідно з довідкою № 27/6.2-22-06 від 08.11.2024, що видана КНП ММР «МДЛ №2».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2024 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

5. У іншій частині позову відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд.7,м. Житомир,10003 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко