Справа № 333/2184/25
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 333/2184/25
Номер провадження 2-а/333/69/25
РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого - судді секретаря судового засідання представника позивача представника позивача відповідача представника третьої особи Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Ємашевої Н.В. Прінь В.О. Метревелі Іраклі ( ОСОБА_1 ) Трачука А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Комунарського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (вул. Космічна, буд. 40, м. Запоріжжя, 69027) до громадянина Грузії ОСОБА_2 (громадянина російської федерації ОСОБА_1 ) ( АДРЕСА_1 , ДУ «Миколаївський ПТПІ, ДМС»), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: релігійна організація Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» (вул. Абрагама Коопа, буд. 106-В, м. Запоріжжя, 69089) про взяття на поруки з метою забезпечення видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_2 (громадянина російської федерації ОСОБА_1 ) про передачу на поруки керівнику релігійної організації Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» з метою забезпечення видворення за межі території України.

Посилаються на те, що 19 березня 2024 року працівниками УМП ГКНП в Запорізькій області виявлений та запрошений до Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області для з`ясування законності перебування в Україні громадянина Грузії ОСОБА_2 . Під час здійснення перевірки законності перебування в Україні встановлено наявність у іноземця паспортного документа НОМЕР_1 виданого в Республіці Грузія 28.11.2001, терміном до 28.11.2006 на ім?я ОСОБА_2 .

Відповідно до наданого паспортного документу наявний штамп про перетин кордону Україну 30.10.2003 через КПП «Тополі».

З пояснень іноземця, він весь цей час проживав за різними адресами. На теперішній час проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно паспортного документа наявні штампи про прийняте ВГІРФО УМВС в Запорізькій області рішення № 126 про примусове видворення від 28.08.2004 року, та заборони в?їзду на територію України до 30.02.2005 року.

Штамп про перетин кордону в напрямку виїзду відсутній. З метою встановлення законності перебування в Україні громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комунарським відділом у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області проведено перевірку за наступними обліками:

- за обліками УДМС у Запорізькій області, з використанням бази даних відомчої інформаційної системи ДМС, за результатами - ОСОБА_2 не значиться, посвідками на тимчасове або постійне проживання в Україні, паспортом громадянина України не документувався;

- за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "Аркан"), за результатами - інформація про перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_2 відсутня;

- з обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян, за результатами - інформація про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, тощо відсутня;

Інших документів, що б могли встановити особу іноземцем не надано.

Через відсутність у Відповідача діючого, паспортного документа, та відсутність інформації про особу Відповідача під час прийняття рішення про видворення, посадовими особами Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області складено Довідку про особу із фотокарткою на підставі особистих пояснень Відповідача та наданих ним документів:

1) недійсний паспортний документ;

2) письмове пояснення Відповідача.

Довідка складена на ім?я громадянина Грузії ОСОБА_2 .

Впродовж тимчасового перебування на території України, ОСОБА_2 за межі України не. виїжджав, до ДМС із заявами щодо легалізації свого проживання в Україні, продовження строку перебування на території країни не звертався. Законні підстави для подальшого перебування в Україні у іноземця відсутні.

Дозволений строк перебування на території України у громадянина Грузії ОСОБА_2 закінчився 29.01.2004 році, з цього часу громадянин ОСОБА_2 перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.

Громадянин Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий час проживає в Україні без належних на те к законних підстав, не має дійсного паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, відсутні документи на право проживання в Україні. Він не може бути офіційно працевлаштований, та мати законного, постійного джерела доходів згідно чинного законодавства, не зможе забезпечувати власні потреби.

Громадянин Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надав доказів, які б підтверджували б обставини, настання яких передбачає застосування положень часини першою статті 31 Закону № 3773-VI, отже не має жодної з обставин, на підставі яких, відповідно до вказаної статті він не може бути примусово видворений за межі України.

На підставі вищевикладеного, за порушення строків перебування на території України та у зв?язку з відсутністю у громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, 19.03.2024 Комунарським відділом у місті Запоріжжі УДМС v Запорізькій області прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення про видворення за межі України є чинним, не виконаним.

Приймаючі у даній справі рішення про примусове затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, суди виходили із того, що відповідач з 2004 року перебуває на території України без законних підстав, на момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали йому право законно перебувати на території України, відповідач не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, своєчасно рішення міграційної служби про повернення в країну походження відповідач не виконав та ухиляється покинути територію України добровільно, та такий захід, як затримання забезпечить здійснення органами міграційною служби ідентифікації іноземця та забезпечення його подальшого видворення.

Під час здійснення заходів ідентифікації особи, згідно інформації Консульської служби Посольства Грузії в Україні остаточно Служба з питань громадянства та міграції Агенства з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії, остаточно спростували належність паспорта на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особі, що затримана, а також встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається померлим від22 серпня 2018 року.

Беручи до уваги лист Міністерства закордонних справ України від 13.10.2022 N? 72/11-612/1-81401, що через повномасштабну агресію російської федерації проти нашої держави дипломатичні відносини між и

Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів російської федерації дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України сприяння органам ДМС України у документуванні затриманих в Україні громадян російської федерації. Тому ідентифікувати особу як громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Комунарський відділ у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області не має можливості.

Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області, було запропоновано ОСОБА_2 , ( ОСОБА_1 ), звернутись особисто засобами електронного зв?язку до Посольства російської федерації у Республіці Молдова, з листом щодо підтвердження особи (ідентифікації), спростування або підтвердження належності до громадянства російської федерації. На що у письмовій формі ОСОБА_2 , ( ОСОБА_1 ) надавав власноруч написану відмову від звернення, обгрунтовуючи тим, що не бажає повертатись до країни агресора.

Оскільки ідентифікація особи покладена на ДМС, Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області здійснено вичерпні заходи, які можливі з урахування сьогоднішніх обставин. У разі можливих змін, такі заходи будуть невідкладно продовжені.

ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) факт порушення ним законодавства про правовий статує іноземців та осіб без громадянства України визнає, але не має бажання повертатись до батьківщини. Не виключено ухиляння іноземця від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоди в проведенні процедури або ж ризик втечі.

11.03.2025 на адресу Комунарського відділу у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області надійшло письмове зобов?язання про особисту поруку релігійної організації Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» в особі керівника Трачука Анатолія Володимировича .

Згідно до зазначеного зобов?язання релігійна організація Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» бере на особисту поруку гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за виконання покладених на нього обов?язків відповідно до частини четвертої статті 289 КАСУ і зобов?язується при першій вимозі або за потреби доставити його до суду чи Комунарського відділу у місті Запоріжжя УДМС у Запорізькій області.

До ОСОБА_2 , ( ОСОБА_1 ) взяття на поруки та зобов?язання внести заставу не застосовувались, інформація про причетність до готування та/або вчинення терористичної діяльності відсутня.

Заходи здійснення ідентифікації ОСОБА_2 , ( ОСОБА_1 ) що були можливі за даних обставин Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області вже здійсненні, виконати рішення про видворення на сьогоднішній день не є можливим. Про те через небажання іноземця самостійно вживати заходів задля виїзду з України, не виключають ухиляння іноземця від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджанню в проведенні цієї процедури або ж ризик втечі.

Вважають за можливе в цьому випадку застосувати забезпечення його примусового видворення, який не пов?язаний із обмеженням його свободи, у порівнянні із таким заходом, як затримання з поміщенням до ПТП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2025 року для розгляду даної справи визначений суддя Стоматов Е.Г.

Ухвалою від 13 березня 2025 року суддею відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судовому засіданні представники позивача підтримав позовні вимоги про передання на поруки Релігійній організації Церкві християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» громадянина Грузії ОСОБА_2 (громадянина російської федерації ОСОБА_1 ), та, посилаючись на викладені обставини, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи - Релігійної організації Церкві християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» підтримав позовні вимоги та просив передати на поруки Релігійній організації Церкві християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» громадянина Грузії ОСОБА_2 (громадянина російської федерації ОСОБА_1 ).

Вислухавши думку представників позивача та відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22 вересня 2011 року №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі по тексту - Закон №3773).

Частиною першою статті 26 Закону №3773 встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції) У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з частиною восьмою статті 26 Закону №3773 примусове повернення не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Абзацом першим частини першої статті 30 Закону №3773 визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції) можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

За положеннями частини третьої статті 30 Закону №3773 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції) на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Як встановлено частиною четвертою статті 30 Закону №3773 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до частини шостої статті 30 Закону №3773 типове положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 289 КАС України, яка встановлює особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства, в редакції, чинній на час подання цього позову, передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Частиною тринадцятою статті 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з приведених норм процесуального права, підставою для застосування судом до іноземця або особи без громадянства такого заходу, як затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України, є:

1) ймовірність того, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

2) якщо існує ризик його (її) втечі;

3) у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Судом встановлено, що належність відповідача до громадянства Республіки Грузія не підтверджена жодним дійсним паспортним документом, оскільки строк дії паспорта НОМЕР_1 , виданого 28 листопада 2001 року, закінчився 28 листопада 2006 року.

За обліками УДМС у Запорізькій області, з використанням бази даних відомчої інформаційної системи ДМС, за результатами - ОСОБА_2 не значиться, посвідками на тимчасове або постійне проживання в Україні, паспортом громадянина України не документувався;

- за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "Аркан"), за результатами - інформація про перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_2 відсутня;

- за обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян, за результатами - . інформація про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, тощо відсутня;

Відповідно до листа Консульської служби Посольства Грузії в Україні згідно інформації від Служби з питань громадянства та міграції Агенства з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії, громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається померлим від 22 серпня 2018 року.

Відповідно до листа Міністерства закордонних справ України від 13 жовтня 2022 року № 72/11-612/1-81401, що через повномасштабну агресію російської федерації проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів російської федерації дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України сприяння органам ДМС України у документуванні затриманих в Україні громадян російської федерації. Тому ідентифікувати особу як громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Комунарський відділ у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області не має можливості. Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області, було запропоновано ОСОБА_2 , ( ОСОБА_1 ), звернутись особисто засобами електронного зв`язку до Посольства російської федерації у Республіці Молдова, з листом щодо підтвердження особи (ідентифікації), спростування або підтвердження належності до громадянства російської федерації. На що у письмовій формі ОСОБА_2 , ( ОСОБА_1 ) надавав власноруч написану відмову від звернення, обгрунтовуючу тим, що не бажає повертатись до країни агресора.

Відтак, особа відповідача не ідентифікована позивачем, належність його до громадянства будь-якої країни не підтверджена, відповідач не має документу, що дає право на виїзд з України.

Суд зауважує, що на час розгляду справи відсутні докази оскарження відповідачем рішення про примусове видворення.

Крім того, суд зауважує, що відповідач не заперечує факт проживання в Україні без законних підстав, проте не вчинив жодних дій для припинення правопорушення.

Відповідачем суду не надано доказів звернення до відповідних державних органів із заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач залишав країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань в розумінні ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За порушення строків перебування на території України та у зв`язку і відсутністю у громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, 19.03.2024 Комунарським відділом у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області прийпято рішення про примусове видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення про видворення за межі України є чинним, не виконаним.

20 березня 2024 рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/2558/24 (провадження № 2-а/333/66/24) вирішено: затримати громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та помістити його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою, ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України терміном на шість місяців, тобто до 20 вересня 2024 року. На виконання рішення суду по справі № 333/2558/24 відповідач був поміщений до в ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування в Україні ДМС України».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 у справі № 333/2558/24 змінено резолютивну частину рішення, виклавши її в наступній редакції: Затримати громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та помістити до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території" України терміном на шість місяців, тобто до 20 вересня 2024 року». 27.11.2024 року Третій апеляційний адміністративний суд, переглядаючи рішення Комунарського районного суду від 13 вересня 2024 року у справі 333/8005/24 постановив, продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) терміном на шість місяців, тобто до 20 березня 2025 року.

Таким чином, громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) своїми діями порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: відповідач з 2004 року перебуває на території України без законних підстав, на момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали йому право законно перебувати на території України, відповідач не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, своєчасно рішення міграційної служби про повернення в країну походження відповідач не виконав та ухиляється покинути територію України добровільно, та такий захід, як затримання забезпечить здійснення органами міграційною служби ідентифікації іноземця та забезпечення його подальшого видворення.

Наявність вищевикладених обставин створює підстави для затримання відповідача з метою ідентифікаціїта забезпечення видворення за межі території України, що передбачено положеннями частини3,частини 4статті 30Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011року №3773-VI, абзаців першого та другого частини 1, частини 11статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України,а також, положеннями підпунктів «b» та «f» пункту 1статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року (в чинній редакції Конвенції від01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,Першого протоколу та протоколів№2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17липня 1997 року №475/97-ВР(в чинній редакції Закону від 13.03.2006), у зв`язку з чим, Комунарський відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звертається до суду з даною позовною заявою.

Статтею 289 КАС України передбачені особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства

Відповідно до ч.1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіального органу чи підрозділу, органу охорони державного кордону, органу Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України про державний кордон або про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, до завершення процедури розгляду такої заяви (ч.1). Не можуть застосовуватися заходи, передбачені пунктами 3і4частини першої цієї статті, до іноземців та осіб без громадянства, до яких раніше застосовувалися такі заходи, а також стосовно яких є достатні дані про їх причетність до готування та/або вчинення терористичної діяльності (ч.3).

Відповідно до ч.4 ст. 289 КАС України, суд під час застосування заходів, передбачених пунктами 3і4 частини першої цієї статті, письмово роз`яснює іноземцю або особі без громадянства покладені на нього (неї) обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи з установленою судом періодичністю; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому іноземець або особа без громадянства тимчасово перебуває, без дозволу визначеної службової особи; 3) невідкладно повідомляти визначену службову особу про зміну свого місця проживання.

Взяття на поруки підприємством, установою чи організацією полягає у наданні уповноваженими особами підприємства, установи чи організації, яких суд вважає такими, що заслуговують на особливу довіру (поручителями), письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання іноземцем або особою без громадянства покладених на нього (неї) обов`язків відповідно до частини четвертої цієї статті і зобов`язуються за потреби доставити його (її) до суду чи органу (підрозділу), який подав позов (ч.5).

Відповідно до ч.9 ст. 289 КАС України, у разі невиконання іноземцем або особою без громадянства обов`язків, покладених судом відповідно до частини четвертої цієї статті, чи вчинення ним (нею) порушення законодавства України про державний кордон або про правовий статус іноземців та осіб без громадянства: 1) внесена застава за клопотанням відповідного органу (підрозділу) або за ініціативою суду звертається судом у дохід держави; 2) уповноважений орган (підрозділ) може звернутися до адміністративного суду з позовною заявою про затримання такої особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

За невиконання зобов`язань, покладених судом відповідно до частини четвертої цієї статті, поручитель несе відповідальність, визначену законом (ч.10).

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців (ч.11).

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (ч.12).

Частиною 13 ст. 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. Розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін, у тому числі може проводитися у режимі відеоконференції та з трансляцією з іншого приміщення, розташованого поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному цим Кодексом (ч.14).

Частиною 18 ст. 284 КАС України передбачено, що на час розгляду судом першої та апеляційної інстанцій справи по суті позовних вимог і до набрання рішенням суду законної сили іноземець або особа без громадянства утримується у спеціально обладнаному для таких цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, органу Служби безпеки України, який її затримав, або у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вбачається, що 20 березня 2024 рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/2558/24 (провадження № 2-а/333/66/24) вирішено: затримати громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та помістити його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою, ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України терміном на шість місяців, тобто до 20 вересня 2024 року.

На виконання рішення суду по справі № 333/2558/24 відповідач був поміщений до в ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування в Україні ДМС України».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 у справі № 333/2558/24 змінено резолютивну частину рішення, виклавши її в наступній редакції: Затримати громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та помістити до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на шість місяців, тобто до 20 вересня 2024 року».

27.11.2024 року Третій апеляційний адміністративний суд, переглядаючи рішення Комунарського районного суду від 13 вересня 2024 року у справі 333/8005/24 постановив, продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) терміном на шість місяців, тобто до 20 березня 2025 року.

На даний час громадянин Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на виконання вказаного рішення суду утримується ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».

В позовній заяві та в судовому засіданні представник Комунарського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області просить передати громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на поруки Релігійної організації Церкві християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» в особі уповноваженої особи Трачук А.В..

Вбачається, що Релігійна організація Церква християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» в особі уповноваженої особи Трачука А.В. звернулась до начальника Комунарськоговідділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області з письмовим зобов`язанням про особисту поруку громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому зазначено, що Релігійна організація Церква християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» бере на особисту поруку гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за виконання покладених на нього обов`язків відповідно до частини четвертої статті 289 КАСУ і зобов`язується при першій вимозі або за потреби доставити його до суду чи підрозділу, який подав позов, а саме до Комунарського відділу у місті Запоріжжя УДМС у Запорізькій області, за адресою, вул. Космічна, буд. 40.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позов Комунарського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Грузії ОСОБА_2 (громадянина російської федерації ОСОБА_1 ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: релігійна організація Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» про взяття на поруки з метою забезпечення видворення за межі території України.

На виконання ст.289КАС України суд вважає необхідним повний текст рішення після його складення негайно направити до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМ» з метою письмового роз`яснення громадянину Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), покладених на нього обов`язків.

Відповідно до положень ч. 19ст. 289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,9,72-77,90,229,241,246,289, 371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунарського відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (вул. Космічна, буд. 40, м. Запоріжжя, 69027) до громадянина Грузії ОСОБА_2 (громадянина російської федерації ОСОБА_1 ) ( АДРЕСА_1 , ДУ «Миколаївський ПТПІ, ДМС»), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: релігійна організація Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» (вул. Абрагама Коопа, буд. 106-В, м. Запоріжжя, 69089) про взяття на поруки з метою забезпечення видворення за межі території України,- задовольнити.

Передати громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на поруки релігійній організації Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» в особі керівника Трачука Анатолія Володимировича.

У разі зміни керівника релігійної організації Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ» обов`язки поруки покласти на обраного керівника організації, якщо ним не заявлено іншого, про що повідомити Комунарський відділ у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області.

Покласти на громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) такі обов`язки:

-прибувати до визначеної службової особи періодичністю, установленою Комунарським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому іноземець або особа без громадянства тимчасово перебуває, без дозволу визначеної службової особи;

-невідкладно повідомляти визначену службову 'особу про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити громадянину Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що в разі невиконання вказаних вище обов`язків, чи вчинення законодавства України з прикордонних питань або про іноземців уповноважений орган (підрозділ) може адміністративного суду з позовною заявою про затримання цієї особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Роз`яснити релігійній організації Церкви християн Віри Євангельської «ХРИСТОС Є ВІДПОВІДЬ», в особі керівника Трачука Анатолія Володимировича , що за невиконання громадянином Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) покладених судом на нього зобов`язань, він, як поручитель, несе визначену законом відповідальність. Поручитель може відмовитись від поруки в будь-який час, з будь-яких мотивів, але лише до того, як виникнуть підстави, які тягнуть за собою його особисту відповідальність. В разі своєчасного повідомлення про відмову з поручителів знімається відповідальність за поведінку та явку громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а особиста порука заміняється іншим запобіжним заходом.

У випадку відмови поручителя від взятих на себе зобов`язань, він забезпечує явку громадянина Грузії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до суду чи підрозділу, який подав позов, а саме до Комунарського відділу у місті Запоріжжя УДМС у Запорізькій області, за адресою, вул. Космічна, буд. 40, для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов