Справа № 448/2167/24
Суддя: Гіряк С. І.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/2167/24
Провадження № 2-а/448/6/25
Р І Ш Е Н Н Я
17.03.2025 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.,
за участю секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну накладеного постановою у справі про порушення митних правил заходу стягнення,
учасники справи не з`явилися,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
3. Пояснює, що позивач ОСОБА_1 09.09.2024 року здійснював діяльність пов`язану з перевезенням пасажирів, їх особистих речей та передач громадян з Польщі в Україну. Попередній водій автомобіля, яким в подальшому керував ОСОБА_1 повідомив йому, що в багажному відділенні знаходяться передачі громадян, про наявність товарів, які підлягають письмовому декларуванню ОСОБА_1 відомо не було, тому він вибрав для проходження митного контролю саме зелений коридор. Аналогічні пояснення надані ОСОБА_1 в письмовому вигляді 09.09.2024 року та такі містяться в матеріалах справи про порушення митних правил. З дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваним нормами товару у 50 кг по вазі та 500 євро по вартості ОСОБА_1 був обізнаний, тому враховуючи, що на товар, який в подальшому був затриманий працівниками митниці, в ОСОБА_1 жодних документів не було, він не був обізнаний з їх вартістю, і з тим, що вона перевищує 500 євро. Враховуючи зазначене ОСОБА_1 для проходження митного контролю впевнено обрав та прослідував смугою руху «зелений коридор». При цьому, не будучи обізнаним з тим, що вартість товару перевищує 500 євро, при обрані коридору прикордоннику ОСОБА_1 повідомив, що товару, який підлягає письмовому декларуванню в автомобілі немає. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці відразу повідомив про вантаж, який переміщується, пред`явив його для огляду, а саме, відкрив багажне відділення, де знаходились особисті речі пасажирів та серед інших речей коробки, вміст яких йому на той час відомий не був. В подальшому на вимогу митника став автомобілем у сторону та був повідомлений, що товар, який він переміщує, а саме сенсори для вимірювання рівня глюкози, підлягає обов`язковому письмовому декларуванню. На прохання ОСОБА_1 надати йому можливість задекларувати товар інспектор митниці відмовив з тих підстав, що він уже заїхав на смугу руху «зелений коридор», тому письмове декларування неможливе. За викладених обставин вважає, що товар ОСОБА_1 задекларував в усному порядку, а порушення порядку проходження митного контролю по спрощеній системі допустив виключно через незнання вартості переміщуваного товару.
4. Вказує, що товар ввозився позивачем ОСОБА_1 , як йому згодом стало відомо від попереднього водія, який залишив коробки в автомобілі, яким в подальшому керував ОСОБА_1 , виключно для безоплатної передачі та медичних потреб осіб, які потребують контролю рівня глюкози в крові, через благодійні фонди, а не в комерційних цілях. Про вартість товару позивачу ОСОБА_1 стало відомо лише 22.10.2024 року із рахунку- фактури №526911, отриманої на відповідний запит.
5. Вважає, стягнення, накладене відповідачем оскаржуваною постановою є явно занадто тяжким і неспіврозмірним наслідкам правопорушення, від якого державі не завдано реальних збитків. Відповідачем при вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України у відповідності до ст.ст.22, 23 КУпАП не враховано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Зазначає, що при накладенні стягнення відповідачем не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, врахуванню відповідачем також підлягало те, що причиною вчинення ОСОБА_1 правопорушення стала його неналежна обізнаність з вартістю та кількістю переміщуваного ним товару, ввезення якого на територію України в таких обсягах підлягає письмовому декларуванню.
6. Між цим, таку необізнаність позивача ОСОБА_1 вважає добросовісною, про що об`єктивно засвідчили встановлені фактичні обставини справи, зокрема письмові пояснення ОСОБА_1 , які є послідовними та його поведінка, яка засвідчує не інакше, як повагу до встановлених правил та вжиття заходів для вчинення дій в дусі додержання законів України. З зазначеного слідує, що дії позивача ОСОБА_1 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
7. Звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше та у вчиненому щиро розкаюється. Сукупність наведених обставин суттєво пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , будь- яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , у справі не встановлено. Посилається на ст.22 КУпАП, згідно якої при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Вважає, що наведене, з врахуванням необережної форми вини та пом`якшуючих відповідальність обставин, давало відповідачу підстави для висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
8. Вважає, що встановлена у справі сукупність фактів та обставин вчинення правопорушення, а також дані про особу винного, повинні були привести відповідача до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням. Однак відповідачем зазначені вище факти і обставини при розгляді справи не враховано, що призвело до прийняття оскаржуваної постанови, стягнення накладене на позивача якою є явно непропорційним, не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та його наслідкам, а тому вважає, що підлягає зміні судом.
9. 04.12.2024 представник відповідача - Лубоцький Б.І. скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.
10. У відзиві вказує, що 09.09.2024 року близько 16 год. 50 хв. в зону митного контролю пункту пропуску "Шегині - Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці в напрямку «в`їзд в Україну», смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому в якості водія слідував гр. України ОСОБА_1 , чим своїми діями заявив про відсутність будь- яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При проведенні митних формальностей даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, тому автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де в багажному відділенні без ознак приховування, було виявлено товар, який перевищує неоподатковану норму ввезення для громадян, а саме: сенсори для вимірювання рівня глюкози ТМ «Free Style Libre 2» кількістю 120 штук, які були поміщені в картонні коробки та знаходились серед особистих речей громадян. В письмових поясненнях від 09.09.2024 гр. ОСОБА_1 зазначив, що мав перемістити виявлений товар на митну територію України за фінансову винагороду. Особисті речі та товари, що не перевищували обмежену законодавством Укаїни кількість були пропущені гр. України ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України.
13. Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи про порушення митних правил. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів (крім валютних цінностей та товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України), та які переміщуються громадянами.
14. Зазначає, що в позовній заяві вказано, що про наявність товарів, які підлягають письмовому декларуванню ОСОБА_1 відомо не було, тому що він обрав для проходження митного контролю «зелений коридор», водночас з нижньої частини 2-ї сторінки заяви випливає, що ОСОБА_1 було відомо про «передачі громадян» (товари, які не належать пасажирам транспортного засобу, які переміщуються в багажному відділенні транспортного засобу «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Тобто це ті ж коробки, які пізніще посадовою особою митного органу було виявлено під час поглибленого огляду та в яких знаходився товар «сенсори для вимірювання рівня глюкози ТМ «Free Style Libre 2» кількістю 120 штук, які були поміщенні в 3 картонні коробки та знаходились серед особистих речей громадян. Відтак, вважає, що ОСОБА_1 свідомо не переконавшись у вартості переміщуваних товарів «передачах громадян» та загалом у вмісті багажного відділення транспортного засобу «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїхав на смугу спрощеного митного контролю пункту пропуску "Шегині - Медика" митного поста "Мостиська» Львівської митниці в напрямку «в`їзд в Україну». На думку митного органу добровільне повідомлення ОСОБА_1 під час проходження митного контролю інспектору митниці про наявність вантажу, який переміщується в багажному відділенні транспортного засобу «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_1 вже будучи в зоні митного контролю пропуску "Шегині - Медика" на смузі руху «зелений коридор», - не пом`якшує обставин справи, більш того доводить факт виявлення такого товару посадовою особою вже під час проведення поглибленого огляду, якому вже передувала процедура декларування шляхом вчинення дій цим громадянином процедура декларування шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Відтак твердження адвоката, що товар ОСОБА_1 задекларував в усному порядку не відповідає нормам передбаченим ч.5. ст.366, ч. 1 ст. 374 МК України.
15. Факт визнання особою вини у вчиненому правопорушенні митним органом розцінюється як логічна послідовність дій особи, яка свідомо переміщувала товар, вартість якого їй відомо не було. У свою чергу відповідно до п. 37 ч.1 ст. 4 МК України «перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення».
16. Щодо посилань адвоката, що ОСОБА_1 стало відомо переміщення сенсорів для безоплатної передачі на медичні потреби осіб через благодійні фонди, а не в комерційних цілях, на думку митного органу вказане не кореспондується з наданими ОСОБА_1 09.09.2024 поясненнями та позицією адвоката Кульгавця С.М. на стадії розгляду справи Львівською митницею. Окрім цього, вказує, що адвокатом Кульгавцем С.М. не надано жодного документу на підтвердження безоплатного походження предмету правопорушення «сенсори для вимірювання рівня глюкози ТМ «Free Style Libre 2» кількістю 120 штук», а такими міг слугувати експортна декларація про надання гуманітарної безоплатної допомоги оформлена в країні відправки товару або в Євросоюзі, зареєстрована відповідно до законодавства.
17. Щодо застосування методів визначення митної вартості, такі актуальні за умови визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту ч.1 ст. 57 МК України, тобто для цілей митного оформлення товарів у вільний обіг, а не порушення митних правил, внаслідок переміщення таких через митний кордон України у не встановленому законом порядку. Відтак це різні види правовідносин між громадянами та митними органами.
18. Таким чином, вважають, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи про порушення митних правил та постановою Львівської митниці від 29.10.2024 року правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить відмовити гр. ОСОБА_1 у задоволенні позовних, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.
ІІ. Позиція учасників справи:
19. Позивач ОСОБА_3 та його представник-адвокат Кульгавець С.М. в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причин неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника чи про відкладення судового засідання, призначеного на 17.03.2025 не подавали.
20. Представник відповідача Львівської митниці Державної митної служби - Сліпенко С.В. в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причин неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за відсутності представника чи про відкладення розгляду не подавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Неявка сторін перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
21. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024, вказану адміністративну справу передано для розгляду судді Гіряк С.І.
22. Ухвалою судді від 02.12.2024 відкрито провадження у даній адміністративній справі.
Судом на підставі частини четвертої статті 229 КАС, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Обставини встановлені Судом
24. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме:сенсори для вимірювання рівня глюкози ТМ «Free Style Libre 2» кількістю 120 штук, які були поміщені в 3 картонні коробки та знаходились серед особистих речей громадян.
Не погоджуючись з вказаною постановою, представник позивача звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
V. Застосоване Судом законодавство та висновки Суду
26. Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
27. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
28. Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
29. Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
30. Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
31. Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
34. Згідно з нормами ст. 366 Митного кодексу України «двоканальна система» це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символом зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символом червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.
35. Відповідно до ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами (ч.1 цієї статті).
37. Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
38. Частиною 6 статті 264 МК України передбачено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи визначені цим Кодексом.
39. Частиною 8 ст. 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
40. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2, 4 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
42. Крім того, факт порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, не заперечується і самим позивачем.
43. Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
44. Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 515 МК України передбачено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
45. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
46. Нормами ст. 516 МК України встановлено, що визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
49. Пунктом 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 № 29 (зі змінами), передбачено, що на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.
50. Відтак, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ.
51. Враховуючи те, що в ході складення протоколу про порушення митних правил, позивачем не було надано посадовій особі митниці будь-яких документів щодо вартості виявлених у нього не задекларованих товарів, тому в порядку ст.516 МК України в справі призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України встановлено вартість предметів правопорушення.
55. Одночасно, на думку суду, до ОСОБА_1 неможливо застосувати ст.22 КУпАП, у диспозиції якої зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний був письмово задекларувати наявність товарів, переміщуваних через митний кордон.
56. Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.
58. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам адміністративного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.
59. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
V. Вирішення Судом долі судових витрат:
60. Згідно із статтею 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
61. За змістом частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
62. Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, тому не підлягає стягненню на його користь, сплачений судовий збір.
Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд -
1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну накладеного постановою у справі про порушення митних правил заходу стягнення - відмовити.
2. Судові витрати залишити за позивачем.
3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду виготовлено та підписано суддею 17.03.2025 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Львівська митниця Державної митної служби, місцезнаходження: м.Львів, вул.Костюшка Т., буд.1, Львівської області, .

Суддя Світлана ГІРЯК