Справа № 320/13005/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Київ № 320/13005/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логітайм»

до Державної податкової служби України,

Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Логітайм» з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Київській області від 13.08.2020 № 1834780/43236903, від 21.10.2020 № 2056400/43236903 та від 21.10.2020 № 2056401/43236903, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних № 11 від 31.07.2020, № 7 від 30.09.2020 та № 11 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України (ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 11 від 31.07.2020, № 7 від 30.09.2020 та № 11 від 30.09.2020, що подані ТОВ «Логітайм» (ідентифікаційний код 43236903), датами їх фактичного надходження.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки були винесені контролюючим органом необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, всупереч вимогам чинного законодавства. Також зазначає, що з метою виконання вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних та у зв`язку з зупиненням реєстрації податкової накладної - позивачем було надано разом з поясненнями всі необхідні господарські документи, для прийняття рішення про реєстрації податкової накладної.

Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі було встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На адресу суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що позивачем не надано документів щодо підтвердження фінансово-господарських операцій, на підставі яких складені податкові накладні. Також, акцентує увагу на дискреційності повноважень контролюючого органу в частині, що стосується реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 замінено відповідача у справі - Головне управління ДПС у Київській області (юридична особа, ідентифікаційний код 43141377), на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області (відокремлений підрозділ ДПС України, ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логітайм» є платником податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером 85, що підтверджується копією витягу з реєстру платників податку на додану вартість №101 від 07.10.2019.

Так, згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.09.2019 № 0007671 позивача зареєстровано як юридичну особу з ідентифікаційним кодом та наступними видами діяльності:

49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний);

46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;

46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами;

46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками;

46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;

47.23 роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах;

47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах;

52.10 складське господарство;

52.24 транспортне оброблення вантажів;

52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Між позивачем та ТОВ «БФІ СЕРВІС» укладено договір про надання комплексу логістичних послуг №3 від 01.01.2020.

Відповідно до п. 2.1 якого позивач зобов?язується за плату надати комплекс логістичних послуг, пов?язаних зі зберіганням, складською обробкою та перевезенням товару ТОВ «БФІ СЕРВІС» по території України, а ТОВ «БФІ СЕРВІС» зобов?язується оплатити фактично надані послуги позивачем згідно з умовами цього договору, зокрема, у розмірі відповідно до викладених в додатку №3 до договору тарифів на послуги, а саме:

1) зберігання 1-го виду товару на 1-му піддоні (не більше 150-ти піддонів) за одну добу - 11, 84 грн., в т.ч. ПДВ;

2) доставка 1 кг товару - 3,3 грн., в т.ч. ПДВ;

3) виписка документів за один пакет документів - 7,7 грн., в т.ч. ПДВ.

Позивачем в липні 2020-го року було надано послуги ТОВ «БФІ СЕРВІС» зі зберігання та доставки товару, а також логістичні послуги на суму 152 162 грн., в т.ч. ПДВ 25 360 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №69 від 31.07.2020.

На виконання умов договору про надання комплексу логістичних послуг №3 від 01.01.2020 позивачем було виставлено рахунок на оплату № 27 від 31.07.2020 на суму наданих послуг, що складає 152 162 грн., який станом на день подачі позову відповідно до платіжного доручення № 37 від 10.08.2020 р. частково сплачений на суму 126 801 грн. 88 коп. за мінусом 25 360 грн. 38 коп. ПДВ за податковою накладною № 11 від 31.07.2020, в реєстрації якої відмовлено оскаржуваним рішенням від 13.08.2020 №1834780/43236903, при цьому сторони склали акт зведення взаєморозрахунків за період з 01.07.2020-11.08.2020.

На виконання цього договору про надання комплексу логістичних послуг №3 від 01.01.2020 позивачем у вересні 2020 р. було надано послуги ТОВ «БФІ СЕРВІС» зі зберігання та доставки товару на суму 168 046 грн. 74 коп., в т.ч. ПДВ 28 007 грн. 79 коп., що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №93 від 30.09.2020.

Позивачем було виставлено рахунок на оплату №37 від 31.08.2020 з врахуванням проведених взаєморозрахунків на суму 155 682 грн. 04 коп., який станом на день подачі позову відповідно до платіжного доручення №102 від 21.09.2020 частково сплачений на суму 25 947 грн. 01 коп., при цьому сторони склали акт зведення взаєморозрахунків за 3-й квартал 2020.

Також, між позивачем та ТОВ «ДИСТРИБ?ЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ «ДЕЛЬТА-КИЇВ» укладено договір про надання комплексу логістичних послуг №1 від 02.01.2020.

Відповідно до п. 2.1 якого позивач зобов?язується за плату надати комплекс логістичних послуг, пов?язаних зі зберіганням, складською обробкою та перевезенням товару ТОВ «БФІ СЕРВІС» по території України, а ТОВ «БФІ СЕРВІС» зобов?язується оплатити фактично надані послуги позивачем згідно з умовами цього договору, зокрема, у розмірі відповідно до викладених вартості послуг, визначеної сторонами договору в додатку №1 до нього (прайс-лист на перелік послуг, роздріб).

На виконання зазначенорго договору позивачем у вересні 2020 р. було надано послуги ТОВ «ДИСТРИБ?ЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ «ДЕЛЬТА-КИЇВ» зі зберігання та доставки товару на суму 1 209 941 грн 82 коп, в т.ч. ПДВ 201 656 грн. 97 коп., що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 97 від 30.09.2020.

Позивачем було виставлено рахунок на оплату № 39 від 31.08.2020 з врахуванням проведених взаєморозрахунків на суму 1 628 962 грн 25 коп, який станом на сьогодні відповідно до платіжного доручення № від 16.09.2020 частково сплачений на суму 250 000 грн., при цьому сторони склали акт зведення взаєморозрахунків за 3-й квартал 2020.

В якості додаткових доказів факту реальності здійснення господарських операцій позивач надав також роздруківку відомостей на доставку за вересень 2020 року по ТОВ «БФІ СЕРВІС», роздруківку відомостей на доставку за вересень 2020 року по ТОВ «ДИСТРИБ?ЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ «ДЕЛЬТА-КИЇВ», а також довідкову інформацію про товари на скаладах позивача в вересні 2020 року.

На виконання приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено податкові накладні №11 від 31.07.2020 на суму 25 360 грн. 38 коп., №7 від 30.09.2020 на суму 28 007 грн 79 коп та №11 від 30.09.2020 на суму 201 656 грн. 97 коп, які направлено до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - в ЄРПН), що підтверджується відповідними квитанціями про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в ЄРПН.

Згідно з квитанцій від 07.08.2020, від 12.10.2020 та від 12.10.2020, реєстрацію вищевказаних податкових накладних в ЄРПН було зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації вказаних податкових накладних вказано наступне: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

На виконання вимог податкового органу позивачем було направлено повідомлення від 11.08.2020 №3, від 15.10.2020 №1 та від 15.10.2020 №3 про надання пояснень та копій документів, у додатках до якого надано витребувані документи щодо підтвердження факту реального вчинення господарських операцій.

За наслідками опрацювання вказаних документів комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Київській області прийняті оскаржувані за цим позовом рішення від 13.08.2020 № 1834780/43236903 про відмову в реєстрації податкової накладної № 11 від 31.07.2020, від 21.10.2020 №2056400/43236903 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 30.09.2020, від 21.10.2020 № 2056401/43236903 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 30.09.2020 з підстав ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивачем було подано скарги щодо рішень про відмову в реєстрації податкових накладних від 17.08.2020 та від 21.10.2020.

За результатами розгляду скарг комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Київській області прийнято оскаржувані за цим позовом рішення від 25.08.2020 №44892/43236903/2, від 28.10.2020 №59053/43236903/2 та від 28.10.2020 №59000/43236903/2, яким залишено скарги без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН без змін з наступних підстав: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів.

Вказане стало підставою для звернення з даним позовом до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі по тексту - Порядок № 1165) та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі по тексту - Порядок № 520).

Відповідно до підпунктів 16.1.2,16.1.3, пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Правовими положеннями пункту 201.1 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. (абзац 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.

У відповідності до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 10-11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняте у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів.

Проте, яких саме документів контролюючий орган не зазначив.

Разом з тим, відповідачем визначені (хрестиком) 1 позиція в формі самого рішення, а саме:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Жоден з перелічених документів, що передбачений формою не підкреслений.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивачем подані скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, за результатами розгляду яких вирішено залишити їх без задоволення, про що винесено відповідні рішення.

Підставами для залишення скарг позивача без задоволення у рішеннях зазначено: «ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків».

Проте, суд зауважує, що у рішеннях про відхилення скарг не визначено яких конкретно розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків не надано, тобто, знов контролюючий орган обмежився загальною фразою, яка нічим не обґрунтована, не мотивована та не конкретизована. Висловлювання носить загальний характер, проте, підстав такого висловлювання не визначено.

У свою чергу, суд наголошує, що розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків на підтвердження господарської операції наявні в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

В той же час, суд зазначає, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено вичерпного переліку документів, необхідних для прийняття рішень про реєстрацію ПН в ЄРПН.

Більш того, суд зазначає, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено, що підставами для зупинення стала відповідність податкових накладних пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Пункт 1 Критерії ризиковості здійснення операцій містить такі критерії: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Наведене в сукупності свідчить про те, що контролюючий орган зупинив реєстрацію податкових накладних з одних підстав, а відмовив у їх реєстрації з інших підстав, які не були причинами для зупинення.

Також, відповідно до пункту 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН у разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

При цьому, конкретний перелік документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Тобто, використання податковим органом загального пункту щодо різновидів оцінки за критеріями ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно зупинено реєстрацію податкових накладних позивача та протиправно винесено оскаржувані рішення про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки контролюючий орган обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, при цьому, сукупність наданих первинних документів до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентами, на виконання вимог яких складено спірні податкові накладні.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні, подані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 20 Порядку ведення ЄРНП, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, який є чинним на момент розгляду даної адміністративної справи, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко зазначено про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП у разі набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

З огляду на протиправність вказаного вище рішення Головного управління ДПС у Київській області, а також враховуючи норми діючого законодавства України, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, подані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжних доручень від 24.11.2020, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 6306,00 грн.

Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 6306,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області.

Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 18 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1, п.п. 1, 3 частини 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертиз.

Згідно з частиною 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі - Закон № 5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставин Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що представником позивача, адвокатом Могильниковим А.В. у позовній заяві заявлено про розподіл судових витрат у справі та подано докази на підтвердження понесених витрат, зокрема:

договір про надання правової допомоги від 12.11.2020 №11-1;

копію рахунку №16/11/20 від 16.11.2020 про сплату послуг з надання правової допомоги;

платіжне доручення № від 18.11.2020.

Так, 12.11.2020 між позивачем (клієнт) та адвокатом Могильниковим А.В. (адвокат) укладено Договір №11-1 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого одна сторона - адвокат зобов`язується надати професійну правничу (правову) допомогу (здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги) другій стороні - клієнту, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Відповідно до 6.1 Договору розмір плати за виконання послуг за даним договором складає 18 000,000 грн.

Як вбачається з платіжного доручення № від 18.11.2020 позивачем було сплачено на користь адвоката грошові кошти у загальному розмірі 18 000,00 грн.

При цьому Головне управління ДПС у Київській області не надало суду заперечення щодо судових витрат на професійну (правничу) допомогу щодо їх неспівмірності.

Враховуючи наведене у свій сукупності, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами суд дійшов висновку, що у справі витрати на правову допомогу в сумі 18 000,00 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи.

Отже, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Київській області від 13.08.2020 № 1834780/43236903, від 21.10.2020 № 2056400/43236903 та від 21.10.2020 № 2056401/43236903, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних №11 від 31.07.2020, №7 від 30.09.2020 та № 11 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 11 від 31.07.2020, № 7 від 30.09.2020 та № 11 від 30.09.2020, що подані ТОВ «Логітайм» датами їх фактичного надходження.

4. Стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Логітайм» (ідентифікаційний код юридичної особи 4326903, місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 16) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області (місцезнаходження: 03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а; ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.