Справа № 160/7966/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/7966/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року (суддя Конєва С.О.)

у справі №160/7966/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ОЛІМПІЯ»

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ОЛІМПІЯ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому з урахуванням уточнень просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання визначеної законом процедури внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування позивачеві суми податку на додану вартість за серпень 2015 року в розмірі 1400000,00 грн;

- зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування позивачеві суми податку на додану вартість за серпень 2015 року в розмірі 1400000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у поданій ним податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року заявлено бюджетне відшкодування на суму 1400000,00 грн, проте, за наслідками проведеної контролюючим органом позапланової невиїзної перевірки, контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № від 14.12.2015 про зменшення суми бюджетного відшкодування у розмірі 1400000,00 грн. Податкове повідомлення-рішення постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.10.2023 у справі №804/16537/15, визнано протиправним та скасовано. Внаслідок набрання законної сили зазначеним судовим рішенням позивач мав правові очікування на отримання бюджетного відшкодування сум ПДВ після виконання податковим органом обов`язку по внесенню у встановлений строк після набрання рішенням суду законної сили до відповідного Реєстру даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, однак, вказаних дій, визначених встановленою Порядком №26 процедурою, відповідач не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність, яка призвела до порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування у наведеній сумі, що також є порушенням права на мирне володіння майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, тому позивач вважає, що ефективним способом юридичного захисту у даному випадку є саме зобов`язання відповідача внести до відповідного Реєстру заяв дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2015 року у розмірі 1400000,00 грн згідно до статті 13 Конвенції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року позов задоволено.

Суд виходив з того, що з 1 січня 2017 року змінився порядок бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який не передбачає надання контролюючим органом відповідного висновку та його направлення до органу державного казначейства; відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що після 04.10.2023 (дати набрання законної сили судовими рішеннями у справі №804/16537/15) контролюючий орган мав внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ дані про узгоджену суму бюджетного відшкодування позивачеві у розмірі 1400000,00 грн задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання, втім такі дії відповідачем вчинені не були, що призвело до неотримання позивачем бюджетного відшкодування на вказану суму у визначений законом строк. Суд визнав безпідставними аргументи відповідача про відсутність у контролюючого органу програмного забезпечення щодо поновлення даних такого реєстру та механізму відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру відповідачем, зазначивши, що оскільки на посадових осіб контролюючого органу приписами Порядку №26 покладений не тільки обов`язок вносити до такого Реєстру заяв відомості щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість після визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, а й визначений певний алгоритм (механізм) таких дій, що спростовує наведені відповідачем доводи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що позивачем пропущений встановлений ст.122 КАС України строк звернення до суду з огляду на те, що безумовним є факт набрання постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року у справі №804/16537/15 законної сили 29.11.2016, а позивачем подано відповідний позов подано до суду 28.03.2024. Скаржник посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 19 січня 2023 року у справі №140/1770/19, від 16 лютого 2023 року у справі №803/1149/18, від 13 квітня 2023 року у справі №320/12137/20, наполягає на тому, що початком перебігу строку звернення до суду є набуття відповідною сумою бюджетного відшкодування податку на додану вартість статусу узгодженої.

Щодо обраного способу захисту, скаржник зазначає, що такий є неефективним у зв`язку із відсутністю можливості проведення відповідних процедур, що підтверджується численними судовими рішеннями та сталою судовою практикою, а відсутність механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внесення заяви товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Позивач наполягає на тому що моментом початку відліку строку, встановленого ст. 122 КАС України, для звернення позивача із позовом, є не момент набрання законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 у справі №804/16537/15, а день порушення його права на бюджетне відшкодування ПДВ, що мав місце післе ухвалення 04.10.2023 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у цій справі, за результатами відмови, викладеної в листі від 18.01.2024 за No3263/04-36-04-05-10.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги позивач вважає, зазначає, що відповідач, свідомо не виконуючи покладені на нього обов`язки, штучно створює позивачу перешкоди, вигадуючи не передбачені правовою процедурою підстави для відмови у законних вимогах позивача.

Під час апеляційного розгляду справи 30.01.2025 від представника відповідача надійшло клопотання від 29.01.2025 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: доказів внесення до Тимчасового Реєстру ПДВ інформації про суму 1 400 000,00 грн відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року.

Позивач проти вказаного клопотання заперечує, вказуючи, що відповідач не довів наявності тих виняткових випадків, що унеможливили подання ним доказів до суду першої інстанції. Також позивач вказує, що між сторонами у цій справі відсутній спір про внесення чи не внесення відповідачем вищевказаних даних до Тимчасового реєстру ПДВ, тому докази, про долучення яких просить відповідач, не стосуються цього питання.

Суд апеляційної інстанції з приводу долучення до матеріалів справи додаткових доказів, поданих відповідачем, зазначає, що суд в межах наданих ч.4 ст.9, ст.308 КАС України повноважень витребував від відповідача з власної ініціативи докази на підтвердження того, де і яким чином обліковується сума податку на додану вартість в розмірі 1 400 000,00 грн, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку позивача.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ОЛІМПІЯ» є платником податку на додану вартість, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

21.09.2015 позивачем подана податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2015 року, в якій позивачем заявлено суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 1400000,00 грн, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 23.2 декларації).

Разом з податковою декларацією з податку на додану вартість позивачем подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування 1400000,00 грн (додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість).

У період з 03.11.2015 по 16.11.2015 посадовими особами контролюючого органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року, за результатами якої контролюючим органом складений акт від 30.11.2015 №1223/04-66-15-01-10/38299385.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.12.2015 № (форми «В1») про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1400000,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 350000,00 грн.

Означене податкове повідомлення-рішення від 14.12.2015 № постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 у справі №804/16537/15 визнано протиправним та скасовано.

Постановою Верховного Суду від 04.10.2023 у справі №804/16537/15 постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 залишено без змін.

18.12.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою вих. №56, в якій просив перерахувати суму 1400000,00 грн бюджетного відшкодування, визначену у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року на вказаний позивачем рахунок, у зв`язку із тим, що 04.10.2023 Верховний Суд постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 залишив без змін.

Листом від 18.01.2024 №3263/04-36-04-05-10 відповідач надав відповідь, в якій повідомив, що у зв`язку із внесенням змін до ст.200 ПК України Законом №1797-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017, Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Алгоритм дій державних органів щодо відшкодування визначено ст.200 ПК України та Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26, якою затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Посилаючись вказані вище правові норми, а також пункт 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, відповідач зазначив, що оскільки невідшкодована сума бюджетного відшкодування ПДВ заявлена позивачем до 01 лютого 2016 (за серпень 2015 року), то заява про повернення платнику суми бюджетного відшкодування повинна відображатися у Тимчасовому реєстрі.

Враховуючи рішення судів, станом на теперішній час в ІКП позивача по податку на додану вартість наявна переплата, сформована за рахунок заявленого бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року у сумі 1400000,00 грн.

Разом з цим Тимчасовий реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який оприлюднений на веб-сайті ДПС України, сформовано лише станом на 01.02.2017. На теперішній час у центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відсутнє програмне забезпечення щодо поновлення даних такого реєстру та механізму відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру.

Відповідачем зазначено, що після розробки та запровадження програмного забезпечення щодо ведення Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, органи ДПС матимуть змогу вносити до реєстру дані щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування.

Наявні у справі докази підтверджують, що в ІКП платника податку ТОВ «ТД ОЛІМПІЯ» з податку на додану вартість станом на 31.12.2015, а також станом на 31.12.2024 сума податку на додану вартість 1400000,00 грн рахується як переплата.

Також відповідачем суду апеляційної інстанції надані докази внесення контролюючим органом до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації щодо суми 1 400 000,00 грн відшкодування податку на додану вартість ТОВ «ТД ОЛІМПІЯ» по податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року.

Вважаючи наявним у товариства права на повернення суми бюджетного відшкодування за серпень 2015 року в розмірі 1 400 000,00 грн, оскільки заявлена у цей період сума податку на додану вартість є узгодженою за наслідками судового оскарження податкового повідомлення - рішення від 14.12.2015 №, однак відповідачем дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування про розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування не внесені, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Стосовно строку звернення до суду з цим позовом суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлений ст.122 КА України шестимісячний строк звернення до суду не пропущений. Суд виходив з того, що строк звернення до суду з даним позовом слід обчислювати з дня, наступного після набрання постановою Верховного Суду від 04.10.2023 у справі №804/16537/15 законної сили, а саме: з 05.10.2023, оскільки постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 у справі №804/16537/15, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.12.2015 №, перебувала у стадії касаційного перегляду з 2016 року по 2023 рік і лише згідно постанови Верховного Суду від 04.10.2023 постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що спір у цій справі виник з приводу дотримання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області визначеної законом процедури відшкодування суми податку на додану вартість, зокрема, внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2015 року в розмірі 1400000,00 грн.

Право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування - 1 400 000 грн, визначеної в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року, спірним не є.

Позивач порушення свого права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість пов`язує з тим, що відповідачем не були вчинені дії по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ даних про узгоджену суму бюджетного відшкодування у розмірі 1 400 000 грн задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання, що призвело до неотримання позивачем бюджетного відшкодування на вказану суму у визначений законом строк.

За позицією відповідача підстави внесення заяви позивача про повернення вказаної суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв відсутні, оскільки узгоджена сума бюджетного відшкодування ПДВ відображена в Тимчасовому реєстрі. Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у Тимчасовому реєстрі заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Листом від 18.01.2024 за №3263/04-36-04-05-10 контролюючий орган фактично відмовив позивачу у вчиненні дій по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ даних щодо вищезгаданої узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку у порядку та у спосіб, встановлений Порядком №26, через відсутність у контролюючого органу програмного забезпечення щодо поновлення даних такого реєстру та механізму відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру.

Виходячи з визначеного позивачем спору, приймаючи до уваги, що сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 400 000,00 грн. була включена до Тимчасового реєстру, що є свідченням того, що контролюючий орган повністю підтвердив право позивача на відшкодування податку на додану вартість у вказаному розмірі, на час звернення до суду з цим позовом право на отримання позивачем бюджетного відшкодування у позивача не припинилось, суд апеляційної інстанції погоджується з позивачем, що моментом початку відліку строку, встановленого ст. 122 КАСУ України для звернення із позовом, є не момент набрання законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 у справі №804/16537/15, а день порушення права позивача на бюджетне відшкодування ПДВ, що мав місце за результатами відмови, викладеної в листі відповідача від 18.01.2024 за №3263/04-36-04-05-10.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява №803/02, §31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість, що охоплюється поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Зважаючи на те, що стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а також, враховуючи обставини цієї справи, суд апеляційної інстанції вважає неприйнятними доводи відповідача з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду.

По суті прийнятого судом першої інстанції рішення, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ст.200 ПК України в редакції на час подання позивачем заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість 1 400 000,00 грн, визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року (21.09.2015) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7 ст.200 ПК України).

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10. ст.200 ПК України).

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п.200.12 ст.200 ПК України).

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п.200.13 ст.200 ПК України).

Наведені норми пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6 та 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року №39.

Згідно з пп. «б» п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, виходячи з наведених правових норм, чинних на дату подання позивачем контролюючому органу податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику податку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої.

При цьому відповідно до п.56.18 ст.56, п.200.15 ст.200 ПК України факт узгодження суми податку, заявленої до відшкодування, за процедурою судового оскарження законодавець пов`язує із днем набрання судовим рішенням законної сили.

В даному випадку таким фактом є набрання постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 у справі №804/16537/15 законної сили 29.11.2016 (ч.1 ст.325 КАС України).

На вказану дату підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України, який діяв в редакції Закону №909-VIII від 24.12.2015, було передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде:

а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті;

б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

У цьому ж підпункті зазначені дані, які вносяться до таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Також встановлено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.200.7.2 п.200.7 ст.200 ПК України повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII, яким змінено механізм реалізації права на бюджетне відшкодування і згідно якому повернення сум бюджетного відшкодування здійснюється автоматично та у хронологічному порядку надходження Заяв про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв.

Відповідно до пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України (в редакції Закону №1797-VIII) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.200.7.2 п.200.7 ст.200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п.200.13 ст. 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26.

Відповідно до п.52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до п.56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

За поясненнями контролюючого органу, що не спростовується наявними у справі доказами, на час розгляду справи як в суді першої, так і апеляційної інстанціях, Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює. Тимчасовий реєстр, який оприлюднено на веб-сайті ДПС України, сформовано лише станом на 01.02.2017. Виходячи з інформації відповідача в листі від 18.01.2024 №3263/6/04-36-04-05-10, на теперішній час відсутній механізм відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Кабінетом Міністрів України порядок розподілу сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість не затверджено.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, приймаючи до уваги наявне беззаперечне право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1400000 грн, а також відсутність на даний час механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування, суд апеляційної інстанції вважає, що інформація щодо узгодженої позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2015 року в розмірі 1 400 000,00 грн має бути внесена саме до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Стосовно доводів відповідача, що процедура бюджетного відшкодування ПДВ до 01.02.2016 відбувалася шляхом внесення відповідних заяв до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а не до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 12.02.2019 у справі №826/7380/15, на яку також посилається і відповідач.

У цій постанові від 12.02.2019 у справі №826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду, з огляду на те, що на сьогодні чинним законодавством не передбачено механізм реального відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структури такого реєстру, зазначила, що такі способи захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків.

За встановлених у справі обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД ОЛІМПІЯ» суму податку на додану вартість за серпень 2015 року у розмірі 1400000,00 грн.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі №160/7966/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її постановлення, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко