Справа № 420/39819/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

17 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача від 04.03.2025 року про ухвалення додаткового рішення по справі №420/39819/24 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Рішенням суду від 28.02.2025 року позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі, а саме, суд вирішив:

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11946020/ від 22 жовтня 2024 року, № 11946023/ від 22 жовтня 2024 року, №12057271/ від 14 листопада 2024 року про відмову у реєстрації податкових накладних, складених фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 ;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 податкові накладні №2 від 19.09.2024 року, №20 від 30.09.2024 року та №2 від 31.10.2024 року датою їх фактичного подання.

04.03.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій останній просить стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

06.03.2025 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів, а саме акту наданих послуг від 03.03.2025 року.

Розглянувши доводи представника позивача адвоката Акрабової О.М., перевіривши наявність правових підстав для задоволення поданої нею заяви, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності з ч.ч.1,3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що у тексті позовної заяви сторона позивача виявила намір щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Заява про ухвалення додаткового рішення подана у межах п`ятиденного строку, встановленого ч. 7 ст.139 КАС України.

Як слідує з прохальної частини позовної заяви, а також заяви про ухвалення додаткового рішення, представник позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу визначив у розмірі 2000,00 грн.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача були надані наступні докази (у копіях):

- договір про надання правничої (правової) допомоги №22/10 від 22.10.2024 р. (далі Договір №22/10 від 22.10.2024 р.) (поданий разом з позовом);

- додаток № 7 від 18.12.2024 р. до про надання правничої (правової) допомоги №22/10 від 22.10.2024 р.;

- розрахунок вартості наданих послуг від 12.02.2025 року за договором про надання правничої допомоги №22/10 від 22.10.2024 р.;

- платіжні інструкції №3879 від 25.12.2024 року та №3956 від 03.03.2025 р.;

- акт про прийняття-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 03.03.2025 р.

Відповідно до п. 3 Договору №№22/10 від 22.10.2024 р. гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в окремою додатковою угодою до Договору. Гонорар може бути змінений за узгодженням сторін. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Додатковою угодою №7 від 18.12.2024 р. визначено вартість послуг за підготовку та подання позову про скасування рішень №11946020/ від 22.10.2024 року, №11946023/ від 22.10.2024 року, №12057271/ від 14.11.2024 року, подання всіх необхідних процесуальних документів, моніторинг стану розгляду справи, яка складає 2000 грн. (8 годин)( п. 2 Додаткової угоди).

Крім цього, додатковою угодою №7 від 18.12.2024 р. визначено порядок оплати гонорару, а саме: 50% вартості послуги сплачується протягом 3 (трьох) календарних днів після підписання Сторонами цієї Додаткової угоди. Інші 50% вартості послуги сплачуються протягом 3 (трьох) календарних днів після отримання рішення суду першої інстанції (п. 3.1 Додаткової угоди).

Пунктом 5.1. Додаткової угоди визначено, що правнича допомога вважаються наданою після підписання акту приймання передачі наданої правничої допомоги, який підписується Сторонами.

Згідно з договором № 22/10 від 22.10.2024 року та додатковою угодою № 7 до Договору (справа № 420/39819/24), адвокатом здійснено та складено розрахунок вартості наданих послуг від 12.02.2025 року, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги:

- Аналіз фактичних обставин, формування доказів; надання усної консультації клієнту з приводу оскарження рішень №11946020/ від 22.10.2024 року, №11946023/ від 22.10.2024 року, №12057271/ від 14.11.2024 року (2 год.) 500 грн. (250х2);

- Підготовка та подання позову про скасування рішень №11946020/ від 22.10.2024 року, №11946023/ від 22.10.2024 року, №12057271/ від 14.11.2024 року, моніторинг стану розгляду справи, подання відповіді на відзив (6 год.) 1500 грн. (250х6).

На підтвердження факту надання правничої допомоги та її оплати до суду надано копії платіжних інструкцій №3879 від 25.12.2024 року та №3956 від 03.03.2025 р. про оплату за договором № 22/10 від 22.10.2024 року, а також Акту про прийняття-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 03.03.2025 р., що підписаний усіма сторонами Договору № 22/10 від 22.10.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Суд зазначає, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем до суду не надавалось.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару успіху у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Відповідно ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Так, зі змісту заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі представником позивача оцінено у 2000,00 грн.

Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Таким чином, аналізуючи документи надані представником позивача на підтвердження витрат на правничу (правову) допомогу, враховуючи категорію та складність справи, предмет позову, суд вважає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є справедливим, розумним та спів мірним.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.134, 137, 139, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача від 04.03.2025 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №420/39819/24 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну задовольнити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук