Справа № 580/10397/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.,

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування розпорядження і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження (витяг) № 1219-рл від 26 вересня 2024 року Головного управління ДПС у Черкаській області про відмову у видачі ліцензії товариству з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» на право роздрібної торгівлі пальним;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Черкаській області від 26.09.2024 №1219-рл "Про відмову у видачі ліцензії".

Зобов`язано Головне управління ДПС у Черкаській області видати товариству з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надсилав до ГУ ДПС у Черкаській області ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі №580/10397/24, що позбавило останнього можливості надати відзив на позовну заяву.

Також апелянт наголошує про безпідставне зазначення судом першої інстанції, що у матеріалах справи міститься копія заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за місцезнаходженням: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, буд. 18, у якій вказано реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій, оскільки у заяві ТОВ «МАГ-ПЛЮС» відсутні відомості щодо реєстраційного номеру посвідчення реєстратора розрахункових операцій (тобто, фіскальний номер РРО), чим порушено ч. 39 ст.15 Закону № 481.

Крім того, на думку апелянта у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 відсутня інформація щодо документального підтвердження ТОВ «МАГ-ПЛЮС» права довгострокового користування або оренди виключно АГЗП, а не земельної ділянки.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування розпорядження і зобов`язання вчинити дії.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 березня 2025 р.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року задоволено заяву представника Головного управління ДПС у Черкаській області - Любченко Марії Ігорівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Маг-Плюс» подало до ГУ ДПС у Черкаській області документи про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18.

За результатами розгляду заяви та документів, ГУ ДПС у Черкаській області прийнято розпорядження (витяг) № 1219-рл від 26 вересня 2024 року про відмову у видачі ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» на право роздрібної торгівлі пальним, у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для отримання ліцензії згідно із ст. 15 Закону №481.

Також, Головним управлінням ДПС у Черкаській області в листі від 27.09.2024 №21567/6//23-00-09-03-21 зазначено, що в заяві ТОВ «Маг-Плюс» відсутні відомості щодо реєстрації номеру посвідчення реєстратора розрахункових операцій, чим порушено ч. 39 ст. 15 Закону №481. До заяви додано платіжну інструкцію від 12.06.2024 №528 на суму 2000,00 грн, грошові кошти по якій внесені як плата чергового платежу за іншу ліцензію, зокрема ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900195 згідно із заявою товариства (вх. ГУ ДПС від 28.08.2024 №18323/АП). Також ТОВ «Маг-Плюс» для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним разом із заявою додатково не додано акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18. Разом з цим, за даними ІКС «Податковий блок» ТОВ «Маг-Плюс» за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18 зареєстровано об`єкт оподаткування як «Автогаззаправка», стан - орендується, вид права на об`єкт - право довгострокового користування або оренди. Водночас, таких документів, що підтверджують право ТОВ «Маг-Плюс» на використання відповідного об`єкта не надано.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що рішення відповідача про відмову у видачі ліцензії, в якому вказується на відсутність документів, необхідних для отримання ліцензії, без зазначення конкретного пункту Закону №481/95-ВР, яким визначено перелік таких документів, а також без зазначення підстав, з яких відповідні документи не були прийняті відповідачем як документи, що зазначені у відповідному пункті, не можна вважати таким, що відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, зокрема щодо обґрунтованості. Тому, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління ДПС у Черкаській області від 06.03.2024 №287-рл "Про відмову у видачі ліцензії" підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача видати позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18, то суд першої інстанції, з огляду на протиправність розпорядження №1219-рл від 26 вересня 2024 року та з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача задовольнив вказану вимогу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Варто зауважити, що з 01.07.2019 вступили в дію зміни до Закону 481/95-ВР, відповідно до яких, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання, всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За визначенням Закону №481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За змістом ст. 15 Закону №481/95-ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлі пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні нa дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії нa право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства України встановлено, що для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкт господарювання подає відповідну заяву та документи, перелічені у статті 15 Закону №481/95-ВР.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням (витяг) № 1219-рл від 26 вересня 2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для отримання ліцензії згідно із ст. 15 Закону №481.

У листі від 27.09.2024 №21567/6//23-00-09-03-21 Головне управління ДПС у Черкаській області повідомило позивача про те, що до заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним надано платіжну інструкцію від 12.06.2024 №528 на суму 2000,00 грн, грошові кошти по якій були внесені як плата чергового платежу за іншу ліцензію, зокрема ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900195 згідно із заявою товариства (вх. ГУ ДПС від 28.08.2024 №18323/АП).

Положеннями ст. 15 Закону №481/95-ВР передбачено, щорічна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів про підтвердження цих обставин відповідач суду не надав.

Також у листі Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.09.2024 №21567/6/23-00-09-03-21, яким позивачу повідомлено про прийняття оскаржуваного рішення, зазначено, що ТОВ «Маг-Плюс» для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним разом із заявою додатково не додано акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18.

У цьому контексті колегія суддів зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 9 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

Тому, для визначення того, чи відноситься АГЗП, який належать позивачу, до об`єкту будівництва у розумінні містобудівного законодавства та чи потребує введення в експлуатацію, необхідно визначити вид цього АГЗП.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини другої статті 39 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

У матеріалах справи міститься висновок експерта №45/24/Буд, за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, що складений 30.10.2024. У вказаному висновку, експертом зазначено, наступне:

автомобільний газовий заправний пункт (АГЗП), розташований за адресою: с. Мошни Черкаського району Черкаської області, вул. Спасо-Преображенська, 18, виготовлений як єдиний технологічний блок (на металевій рамі змонтований один резервуар ємністю 10 м3, насос з електродвигуном, колонка газорозподільна, трубопроводи, контрольна і запірна арматура) у відповідності до затверджених у встановленому порядку Технічних умов ТУ У 28.1- 2:2015 «Стаціонарні заправники газом», погодженими у відповідному по рядку, та згідно з Технічними умовами ТУ У 28.2-3276928-003:2009 «Резервуари СВГ», з НПАОП 0.00-1.59-87 «Правила устройства и безопасной эксплуатации сосудов, работающий под давлением» (мовою оригіналу) щодо ємності наземної для зберігання скраплених газів «Рн-10,0», є цілісним заводським виробом;

розміщення, устрій та облаштування автомобільного газового заправного пункту за адресою: с. Мошни Черкаського району Черкаської області, вул. Спасо-Преображенська, 18, якій є цілісним заводським виробом, що виготовлений відповідно до технічних умов ТУ У 28.1- 312 055-042:2015 «Стаціонарні заправники газом» та технічною документацією, погодженим і затвердженим в установленому порядку, не відноситься до об`єктів будівництва в розумінні містобудівного законодавства. Споруда операторської АГЗП - тимчасова споруда, виготовлена в заводських умовах і може бути перенесена без їх демонтажу як єдиний об`єкт;

автомобільний газовий заправний пункт (АГЗП), розташований за адресою: с. Мошни Черкаського району Черкаської області, вул. Спасо-Преображенська, 18, може бути переміщений без зміни його цілісності та конструкції. Споруда операторської АЗГП також може бути переміщена без зміни її цілісності та конструкції;

розміщення автомобільного газового заправного пункту (АГЗП) на орендованій земельній ділянці за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 18, як цілісного заводського виробу на залізобетонній плиті, яка встановлена на поверхні ґрунту без будь-якого заглиблення та улаштування котловану, не може вважатися виконанням будівельних робіт або реконструкцією, відповідно не потребує введення в експлуатацію. Також можливо констатувати, що встановлення тимчасової споруди операторської на площадку з твердим покриттям також не відноситься до виконання будівельних робіт.

Отже, вказане вище спростовує доводи відповідача про те, що ТОВ «Маг-Плюс» для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним разом із заявою додатково мав надати акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18.

Щодо посилання відповідача у листі від 27.09.2024 №21567/6/23-00-09-03-21 на те, що ТОВ «Маг-Плюс» не надало документів, які підтверджують право на довгострокове використання такого об`єкта оподаткування як «Автогаззаправка», колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось, положеннями ст. 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні нa дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Отже, вказаними положеннями ст. 15 Закону №481/95-ВР не передбачено подання суб`єктом господарювання документів щодо права користування об`єктом торгівлі пальним для отримання вказаної ліцензії.

Натомість у матеріалах справи наявні договір оренди земельної ділянки від 08.08.2016 за адресою Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18, укладеному позивачем з Мошнівською сільською радою; дозвіл №330.16.71 на експлуатацію устатковання, пов`язане з використанням, зберіганням, транспортуванням небезпечних речовин: АГЗП №3, с. Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 18; дозвіл №030.16.71 виконувати роботи підвищеної небезпеки - зберігання цистерн та інших ємностей із зрідженим, вибухонебезпечним газом, їх заповнення і спорожнення; паспорт прив`язки тимчасової споруди від 15.08.20165 №12 - операторської АГЗП в с. Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 18.

Щодо зазначення відповідачем у листі від 27.09.2024 №21567/6//23-00-09-03-21 про те, що у заяві позивача відсутні відомості щодо реєстрації номеру посвідчення реєстратора розрахункових операцій, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось, відповідно до положень ст. 15 Закону №481/95-ВР у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Суд першої інстанції встановив, що у матеріалах справи міститься копія заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за місцезнаходженням: Черкаська обл., Черкаський р-н., с. Мошни, вул. Спасо-Преображенська 18, у якій зазначено реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій.

У свою чергу, колегія суддів, дослідивши вказану заяву, встановила, що у графі 11.1 «Фіскальний номер РРО» відсутній фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до пунктів 3, 4 глави 2 розділу ІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року № 547 (далі - Порядок № 547), реєстрація реєстратора розрахункових операцій здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб`єкта господарювання як платника податків.

Для реєстрації реєстратора розрахункових операцій суб`єкт господарювання або представник суб`єкта господарювання подає до контролюючого органу заяву про реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій за формою № 1-РРО.

Згідно з пунктами 14, 15 глави 2 розділу ІІ Порядку № 547 після отримання належним чином оформлених документів посадова особа контролюючого органу не пізніше наступного робочого дня проводить реєстрацію реєстратора розрахункових операцій шляхом внесення даних до інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС, розміщує в Електронному кабінеті в електронній формі та/або надає (надсилає) суб`єкту господарювання реєстраційне посвідчення реєстратора розрахункових операцій за формою № 3-РРО, що засвідчує реєстрацію реєстратора розрахункових операцій в контролюючому органі.

Контролюючим органом за місцем реєстрації реєстратора розрахункових операцій до реєстраційного посвідчення вносяться записи щодо назви та адреси господарської одиниці, де використовується реєстратор розрахункових операцій, а також найменування контролюючого органу за адресою такої господарської одиниці та дати початку обліку реєстратора розрахункових операцій у цьому органі.

Колегія суддів із вказаної заяви встановила, що РРО АЗС POS Мini, заводський номер TN80081943, зареєстровано 03 серпня 2023 року ГУ ДПС у Черкаській області (а.с.79).

Обставину щодо реєстрації вказаного РРО також підтверджено представником відповідача - Любченко М.І. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Отже, посилання апелянта на недоліки у заповненні заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі, а саме: відсутні відомості щодо реєстраційного номеру посвідчення реєстратора розрахункових операцій (тобто, фіскальний номер РРО), колегія суддів відхиляє, оскільки певні недоліки при заповненні заяви, за наявності факту реєстрації РРО, не тягнуть за собою втрату статусу належного документу - заяви.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність у заяві реєстраційного номеру посвідчення реєстратору розрахункових операцій (фіскального номеру РРО), однак такі висновки не вплинули на правильність прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог в цілому, з огляду на дотримання позивачем інших вимог Закону №481/95-ВР щодо подання заяви про отримання ліцензії.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що викладені у листі Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.09.2024 №21567/6/23-00-09-03-21 підстави відмови у видачі позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним є необґрунтованими.

Окрім того, згідно з положеннями ст. 15 Закону №481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Однак, у оскаржуваному розпорядженні Головного управління ДПС у Черкаській області від 26.09.2024 №1219-рл "Про відмову у видачі ліцензії" підстави для відмови у видачі ліцензії, всупереч положенням ст. 15 Закону №481/95-ВР не зазначені.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Отже, оскаржуване розпорядження Головного управління ДПС у Черкаській області № 1219-рл від 26 вересня 2024 року "Про відмову у видачі ліцензії" є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача видати позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у цьому випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Отже, з огляду на протиправність розпорядження №1219-рл від 26 вересня 2024 року про відмову позивачу у видачі ліцензії та відсутність інших підстав для відмови у її видачі, враховуючи нехтування відповідачем покладеного на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого ним рішення, суд першої інстанції обгрунтовано з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача зобов`язав Головне управління ДПС у Черкаській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Маг-Плюс» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вулиця Спасо-Преображенська, 18.

Щодо доводів відповідача про те, що суд першої інстанції не надіслав до ГУ ДПС у Черкаській області ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі №580/10397/24, що позбавило останнього можливості надати відзив на позовну заяву, то колегія суддів такі доводи відхиляє, оскільки з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що вказана ухвала суду вручена відповідачу за допомогою Електронного суду 19.11.2024, а оскаржуване рішення у цій справі ухвалено 27.12.2024, що свідчить про достатність у відповідача часу скористатись правом на подання відзиву на адміністративний позов.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14.03.2025.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна