Справа № 280/7431/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/7431/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року (суддя Чернова Ж.М.)

у справі №280/7431/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.07.2024 №52 щодо відмови в переведені та виплаті з 10.07.2024 позивачці на пенсію державного службовця відповідно до п. 10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату від 10.07.2024 №137 та №138;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести та виплатити з 10.07.2024 позивачку на пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату від 10.07.2024 №137 та №138.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка 10.07.2024 звернулась з заявою та необхідними документами, а саме: довідками про складові заробітної плати державного службовця від 10.07.2024 №137 та №138, для переведення на пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII. Проте, відповідач прийняв протиправне рішення від 18.07.2024 №52 про відмову в переведені на пенсію державного службовця та не зарахування довідок про складові заробітної плати державного службовця від 10.07.2024 №137 та №138 у зв`язку з тим, що на день набрання чинності Закону України «Про державну службу», а саме: на 01.05.2016, у позивачки відсутній стаж державної служби, оскільки робота в органах митної служби не відносяться до посад державної служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.07.2024 №52 про відмову у перерахунку пенсії позивачки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести позивачку з 10.07.2024 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що до 01.05.2016 чинним на той час законодавством України, відповідно до положень ч.14 ст.37 Закону №3723-ХІІ, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Таким чином, суд дійшов висновку, що період державної служби позивачки в державній митній (фіскальній) службі у спеціальному званні зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Судом встановлено, що у позивачки достатньо стажу державної служби і наявний необхідний пенсійний вік.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону №889-VIII, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Відповідач зазначає, що ст. 25 Закону №3723-ХІІ містить вичерпний перелік категорій посад державних службовців, частиною 10 статті 25 вказаного Закону передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців провадиться Кабінетом Міністрів України. Позивачка у відповідності до записів трудової книжки працювала на посадах Державної митної служби України, Міністерства доходів і зборів України та їй було присвоєно спеціальне звання. Скаржник вважає, що періоди роботи посадових осіб в органах митної служби на посадах, в період перебування, на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а отже спірне рішення пенсійного органу є правомірним.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

10.07.2024 позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» від 10.12.2005 №889-VIII.

Заява позивачки розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.07.2024 №52 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Як вбачається з вказаного рішення, позиція відповідача полягає в тому, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено право на призначення пенсії згідно ст.37 Закону №3723-ХІІ, зокрема:

державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889-VIII, станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;

особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року.

Розглянувши документи, які були надані для перерахунку, пенсійним органом встановлено, що позивачка має 05 років 09 місяців 17 днів стажу державної служби та станом на 01.05.2016 посади державної служби не займала.

Однією із умов зарахування стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби є присвоєння відповідного рангу державного службовця. Для визначення періодів роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії по Закону №889-VIII, за час роботи в Державній митній службі України та Міністерстві доходів і зборів України, заявниці необхідно надати уточнюючі довідки.

Позивачка, не погодившись з рішенням №52, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (який набрав чинності з 01.05.2016).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», а саме:

Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст.37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа №822/524/18).

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В спірному випадку, як правильно з`ясував суд першої інстанції, підставою для прийняття рішення про відмову позивачці у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» є відсутність у позивачки станом на 01.05.2016 необхідного стажу державної служби, оскільки робота в органах митної служби не відносяться до посад державної служби.

При цьому пенсійним органом встановлено, що позивачка має 05 років 09 місяців 17 днів стажу державної служби та станом на 01.05.2016 посади державної служби не займала.

З приводу такого обґрунтування пенсійного органу суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Положеннями п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно ч. 2 цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Згідно ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивачки в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Положеннями ст. 588 Митного кодексу України визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991.

В спірному випадку, записами у трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 підтверджено, що позивачка працювала на посадах Державної митної служби України, Міністерстві доходів і зборів України, які підпадають під категорію посад державних службовців, визначену статтею 25 Закону №3723-ХІІ, і має стаж на посаді державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що спірне рішення пенсійного органу від 18.07.2024 №52 є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі №280/7431/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко