Справа № 460/387/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2025 року м. Рівне №460/387/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доКорнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Корнинської сільради Рівненського району Рівненської області прийнятого 11.07.2021 №1807 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,1416 га на території Корнинської сільської ради;

- зобов`язати Корнинську сільську раду Рівненського району Рівненської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,1416 га на території Корнинської сільської ради та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що звернулася до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області з клопотанням, в якому просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства площею 0,1416 га на території Корнинської сільської ради. Однак, рішенням від 11.07.2021 №1807 відповідач відмовив їй у наданні запитуваного дозволу. На думку позивачки, рішення не ґрунтується на положеннях Земельного законодавства України. Вказане рішення вважає протиправним та необґрунтованим, а відповідач, приймаючи його, діяв поза межами своїх повноважень та не у спосіб, визначений п.6, 7 ст. 118 Земельного законодавства України. Отже, просить суд визнати його протиправним та скасувати. З підстав наведених у позові, позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

На адресу суду від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

10.02.2025 від відповідача надійшли лише докази, які витребовувалися судом відповідною ухвалою суду від 29.01.2025.

Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

24.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства площею 0,1416 га на території Корнинської сільської ради.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 1 та 3 Витягу з рішення Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 11.07.2024 за № 1807 Про розгляд заяв громадян Корнинська сільська рада відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою її безоплатної приватизації з підстави невідповідності підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, а саме: під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Рекомендовано повторно звернутися до Корнинської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою її безоплатної приватизації після закінчення (скасування) воєнного стану або врегулювання питання безоплатної приватизації земель на законодавчому рівні.

Вказане рішення прийняте на восьмому скликанні Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що підтверджується Протоколом № 45 чергового засідання 45 сесії Корнинської сільської ради восьмого скликання.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, та вважаючи його протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. При цьому чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування та виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу зазначених вище норм земельного законодавства можна дійти висновку, що орган місцевого самоврядування розглядає на пленарному засідання ради клопотання громадянина у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При цьому, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України.

Щодо посилання відповідачем у спірному рішення на п.п.5 п.27 розділу Х Перехідні положення ЗК України, яким передбачено, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації, суд зазначає таке.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України №64/202 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Станом на сьогодні в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України Про правовий режим воєнного стану №389-VIII від 12.05.2015.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" №2145-XI від 24.03.2022, який набрав чинності 07.04.2022, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до ЗК України.

Вказаним законом розділ X Перехідні положення ЗК України доповнено підпунктом 5 пункту 27, згідно якого, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Суд зазначає, що Закон № 2145-XI встановлює абсолютно визначене імперативне правило, зміст якого полягає у забороні органам місцевого самоврядування під час дії воєнного стану приймати рішення про безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність. Така заборона узгоджується із частиною другою статті 64 Конституції України, у якій передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції. При цьому право власності на землю гарантується частиною другою статті 14 Конституції України, а тому не належить до переліку прав, що не можуть бути обмежені в умовах воєнного стану.

Суд зауважує, що у цій справі, відповідач у належний строк не розглянув заяву позивача, відповідно, не прийняв жодного рішення у місячний строк, тому посилання на положення п.п.5 п.27 розділу Х Перехідні положення ЗК України, які передбачають заборону у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, є безпідставними.

Положення вказаного Закону №2145-ХІ набрали чинності та підлягали застосуванню саме з дня набрання ним чинності з 07.04.2022, останні не містять зворотної дії в часі, та суд зауважує, що вказаний Закон може бути застосований в тих випадках, коли існують підстави для обмеження особи у праві безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність саме під час дії воєнного стану та до оголошення його закінчення, та саме обмеження у безоплатній передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, а не як підстава для відмови у такому, оскільки підстава для такої відмови визначена ч.8 ст. 186 Земельного кодексу України.

При цьому суд зауважує, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану дія положень ч. 7 ст. 118 ЗК України призупинена не була, так само як і не було змінено порядку та строку розгляду клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою.

Суд звертає увагу, що п.п. 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України передбачена заборона надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі під час дії воєнного стану, а не підстава для відмови в наданні останніх у зв`язку з воєнним станом. Тобто "заборона надання дозволів на розроблення документації із землеустрою" в даному випадку не є тотожнім "відмові в наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою", оскільки в даній нормі мова йде про відтермінування безпосередньо процесу розгляду даного питання та прийняття обґрунтованого рішення уповноваженими органами до припинення (скасування) воєнного стану.

Відповідно, рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим, із належним посиланням на норму чинного законодавства із зазначенням конкретних підстав, зокрема, відмови у задоволенні вимог особи, яка виявила бажання скористатись правом на проходження порядку безоплатної приватизації земельної ділянки із земель комунальної власності.

Таким чином, оскаржуване рішення Корнинської сільради Рівненського району Рівненської області прийняте 11.07.2021 №1807 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,1416 га на території Корнинської сільської ради, у порушення вимог положень статті 118 Земельного кодексу України, не можна вважати вмотивованим із наведенням усіх підстав такої відмови.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Корнинської сільради Рівненського району Рівненської області прийнятого 11.07.2021 №1807 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,1416 га на території Корнинської сільської ради;

Зобов`язати Корнинську сільську раду Рівненського району Рівненської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,1416 га на території Корнинської сільської ради та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області витрати по сплаті судового збору 1211,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 березня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Корнинська сільська рада Рівненського району Рівненської області (вул. Центральна, 41Б,с. Корнин,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35304, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387243)

Суддя Д.П. Зозуля