Справа № 360/493/25
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 березня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/493/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо нерозгляду поданого ОСОБА_1 рапорту про звільнення від 10 грудня 2024 року;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Київській області від 24.01.2025 №56 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 28.02.2025 №49 о/с (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення від 10 грудня 2024 року.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу (представнику позивача) протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) заяви про поновлення пропущеного строку в частині позовних вимог про оскарження бездіяльності Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не розгляду рапорту позивача про звільнення від 10.12.2024 із викладенням об`єктивних обставин і фактів, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати підтверджуючі докази їх існування.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач, 14.03.2025 через підсистему «Електронний суд» надав заяву, в якій зазначив наступне.

Позивач написав рапорт на Начальника ГУНП в Київській області генералу поліції третього рангу Анатолію Щадило про звільнення його з лав Національної полії України за власним бажанням з 24.12.2024.

Вищевказаний рапорт 10.12.2024 позивач направив на адресу Головного управління Національної поліції в Київській області. З рекомендованого листа про вручення вбачається, що 13.12.2024 уповноваженою особою Головного управління Національної поліції в Київській області отримано рапорт від 10.12.2024.

З 07.01.2025 по 11.01.2025, з 12.01.2025 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 17.01.2025, з 18.01.2025 по 20.01.2025, з 24.01.2025 по 28.01.2025, з 29.01.2025 по 31.01.2025, з 01.02.2025 по 03.02.2025, з 04.02.2025 по 06.02.2025, з 07.02.2025 по 14.02.2025, з 15.02.2025 по 17.02.2025, з 18.02.2025 по 21.02.2025, з 22.02.2025 по 26.02.2025, з 27.02.2025 по 28.02.2025 позивач перебував на лікарняному, що підтверджується відповідними витягами.

В період з 21.01.2025 по 23.01.2025 перебував на робочому місці в м. Боярка Київської області.

Станом на дату звернення до суду з вказаним адміністративним позовом ніякої відповіді щодо рапорту від 10.12.2024 не отримував.

Вважаючи, що відповідачем був проігнорований рапорт від 10.12.2024 про звільнення позивача з лав Національної полії України за власним бажанням з 24.12.2024, та після того як останній дізнався про звільнення його на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 28.02.2025 №49 о/с, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Також, позивач зазначає, що останній вчинив юридично значущі дії у межах закону і вправі був очікувати, що суб`єкт владних повноважень також буде діяти у межах та у спосіб, визначений законом.

Зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Враховуючи викладене, просив відкрити провадження у справі в частині всіх вимог адміністративного позову.

Розглянувши заяву надіслану на усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд повторно зазначає, що предметом позову, серед іншого, є бездіяльність відповідача щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення від 10.12.2024, в якому міститься прохання звільнити його за власним бажанням з 24.12.2024.

Оскільки позивач не був звільнений у встановлений строк, він мав підстави звернутися до суду у строки, встановлені частиною п`ятою статті 122 КАС України, тобто до 25.01.2025.

Проте позивач звернувся до суду за захистом своїх прав лише 08.03.2025, тобто з пропуском строку встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Разом з тим, суд наголошує, що частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тобто у разі пропуску строку звернення до суду, позивач має подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин поважності такого пропуску.

Так, позивач ані при зверненні до суду з позовною заявою, ані на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не надає заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог про оскарження бездіяльності Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не розгляду рапорту позивача про звільнення від 10.12.2024, вважаючи, що у даному випадку строк не пропущено.

Серед іншого, позивач зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Думка позивача щодо того, що бездіяльність є триваючим порушенням, яке дозволяє звертатися до суду в будь-який момент, є хибною з огляду на наступне.

По-перше, частиною п`ятою статті 122 КАС України чітко визначено місячний строк звернення до суду. Цей строк починає обчислюватися з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

По-друге, поняття триваючого правопорушення застосовується лише тоді, коли відсутній чіткий момент, з якого особа дізналася про порушення свого права. У цій справі момент порушення є чітко визначеним після 24.12.2024, коли відповідач не вчинив дій щодо розгляду рапорту про звільнення. Тому з цього моменту починається обрахунок строку на звернення до суду. Позивач звернувся до суду лише 08.03.2025, тобто з майже 1,5-місячним пропуском строку в частині вимог про визнання бездіяльності відповідача щодо не розгляду рапорту про звільнення від 10.12.2024. Відповідно, незалежно від того, як позивач трактує бездіяльність відповідача, строк звернення встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України вже минув.

Також суд наголошує, що пропущений з поважних причин строк звернення до суду може бути поновлений, за умови надання позивачем клопотання про поновлення такого строку, із наведенням причин поважності такого пропуску.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частиною другою статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, задля забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, надавши строк на таке усунення протягом п`яти днів, з дня отримання даної ухвали.

У даній ситуації продовження строку на усунення недоліків є обґрунтованим, оскільки це забезпечить реалізацію права позивача на судовий захист та доступ до правосуддя.

Керуючись статтями 118, 121, 160, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Запропонувати позивачу (представнику позивача) протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) заяви про поновлення пропущеного строку в частині позовних вимог про оскарження бездіяльності Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не розгляду рапорту позивача про звільнення від 10.12.2024 із викладенням об`єктивних обставин і фактів, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати підтверджуючі докази їх існування.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачеві та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.Г. Секірська