Справа № 640/15527/22
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/15527/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київської області в особі Оболонського районного відділу (далі відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу щодо відмови у вклеюванні фотокартки у паспорт громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зразка 1994 року у зв`язку 3 досягненням 45-річного віку;

зобов`язати Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу вклеїти до паспорта громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зразка 1994 року, серії НОМЕР_2 , виданого 17 лютого 2000 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 прийнято адміністративну справу № 640/15527/22 до провадження, визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Ухвалою суду від 03.03.2025 зобов`язано Оболонський районний відділ Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київській області надати суду інформацію, чи вклеєно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зразка 1994 року, серії НОМЕР_2 , виданого 17 лютого 2000 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 17.08.2022 ОСОБА_1 звернулася з заявою про вклеювання фотокартки по досягненню 45-річного віку до паспорта громадянина України зразка 1994 року до відповідача.

19.08.2022 позивачем отримано лист від 19.08.2022 № 8029.13-1342/8029.2-22 про відмову у надання адміністративних послуг та рекомендовано звернутися до Центру надання адміністративних послуг або до територіального підрозділу ДМС для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки.

З посиланням на статтю 5 Закону України «Про громадянство», норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують її особу чи її спеціальний статус», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, постанову КМУ від 03.04.2019 № 398, Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456, позивач зазначила, що будь-яка особа, яка через свої переконання бажає залишити за собою право бути документованою паспортом зразка 1994 року, змушена звертатися до суду про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Належним способом захисту права позивача в межах спірних правовідносин є зобов`язання відповідача вклеїти до паспорта зразка 1994 року нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Аналогічний підхід до тлумачення зазначених норм права Верховний Суд висловив у постановах від 05.12.2019 у справі № 420/270/19, від 31.01.2020 у справі № 200/6627/19-а, від 06.02.2020 у справі № 420/3253/19 та від 31.03.2020 у справі № 460/842/19.

З огляду на наведене позивач просила суд задовольнити позовні вимоги.

20.10.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в органів міграційної служби відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 датою народження позивача є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до вимог законодавства України для вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки позивач повинна була звернутись до територіального органу ДМС у місячний строк від дати досягнення позивачем 45-річного віку, тобто до 08.08.2018, але звернулася до відповідача лише 17.08.2018.

Також відповідач послався на наявність в нього дискреційних повноважень щодо видачі паспортів, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На виконання вимог ухвали суду від 03.03.2025 відповідачем надано пояснення, згідно із якими 09.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Оболонського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з приводу оформлення паспорта громадянина України на підставі втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 від 17.02.2000 виданого Чортківським РВ УМВС України у Тернопільській області.

25.08.2023 ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України у вигляді (ІD картки) № НОМЕР_4 від 25.08.2023 терміном дії до 25.08.2033, орган видачі 8029 (Оболонський відділ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) та 13.09.2023 отримано заявницею у приміщенні Оболонського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

Фотокартку у зв`язку з досягненням 45- річного віку до паспорта громадянина України, зразка 1994 року, серії НОМЕР_5 від 17.02.2000 виданого Чортківським РВ УМВС України у Тернопільській області на ім`я ОСОБА_1 вклеєно не було.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , отримала лист Оболонського відділу Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київській області від 19.08.2022 вих. № 8029.13-1342/8029.2-22 про відмову в наданні адміністративної послуги на підставі звернення від 17.08.2022 щодо вклеювання фотокартки по досягненню 45-річного віку до паспорта громадянина України зразка 1994 року, та з рекомендацією звернутися до ЦНАП або до територіального підрозділу ДМС для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки з посиланням на підпункт 6 пункту 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 № 302 (зі змінами) (арк.спр. 8-10).

09.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Оболонського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з приводу оформлення паспорта громадянина України на підставі втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 від 17.02.2000 виданого Чортківським РВ УМВС України у Тернопільській області, що підтверджується заявою-анкетою від 09.08.2023 № 9442250.

25.08.2023 ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України у вигляді (ІD картки) № НОМЕР_4 від 25.08.2023 терміном дії до 25.08.2033, орган видачі 8029 (Оболонський відділ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) та 13.09.2023 отримано позивачем.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - «Закон №5492-VI») визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону №5492-VI єдиний державний демографічний реєстр (Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються. Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Частиною першою статті 13 Закону №5492-VI визначено, що до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, та що посвідчує особу і підтверджує громадянство України відноситься, зокрема, паспорт громадянина України.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Згідно із частиною другою статті 15 Закону №5492-VI бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №5492-VI оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Частинами першою та другою статті 21 Закону №5492-VI визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

На виконання положень частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України 25 березня 2015 року прийняв Постанову №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - «Постанова №302»), якою затвердив: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

За змістом пункту 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення №2503-XII;

- з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Водночас згідно з підпунктом 6 пункту шостого Загальної частини Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджений Постановою №302, обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 Постанови №302 державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 червня 2019 року №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - «Тимчасовий порядок»), який визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку,

Пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку встановлено, що для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток за формою згідно з додатком 4 до цього Тимчасового порядку.

Для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток.

Згідно з пунктами 4 та 5 розділу V Тимчасового порядку вклеювання до паспорта фотокартки при досягненні особою віку 25 і 45 років здійснюється у строки, встановлені законодавством. Рішення про вклеювання фотокартки до паспорта приймається територіальним підрозділом державної міграційної служби за результатами проведених перевірок.

Відповідно до розділу IХ Тимчасового порядку територіальний підрозділ державної міграційної служби відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), яке доводиться до відома заявника протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття, зазначаються підстави відмови.

Заявник має право повторно звернутися до територіального підрозділу державної міграційної служби в разі зміни або усунення обставин, через які йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки).

Водночас постановою парламенту від 26 червня 1992 року №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - «Положення про паспорт»).

Пунктами 1, 3, 5, 8 Положення про паспорт громадянина України визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17, що стосувалася оскарження відмови міграційної служби у видачі паспорта у формі книжечки особі, яка відмовилися від обробки персональних даних, звернула увагу на те, що законодавством не врегульовано питання стосовно наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. Водночас згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону №5492-VI на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 7 жовтня 2020 року у справі №520/12075/19, яка стосувалася оскарження відмови міграційної служби у вклеюванні до паспорта позивача додаткової фотографії після досягненням ним 45-річного віку та пропуску тридцятиденного строку звернення з моменту настання цієї події, зауважив, що законодавством не встановлено заборони для вклеювання фотокартки у паспорт після спливу цього строку. Суд дійшов висновку, що застосування відповідачем підпункту 6 пункту шостого Порядку №302 по суті є примушуванням позивача до обміну паспорта у формі книжечки на паспорт у формі ID-картки, що суперечить його релігійним переконанням, а, отже, обмежує її права й свободи.

Крім цього, суд зауважив, що пропущення позивачем строку для звернення до відповідача із заявою щодо вклеювання фотокартки в паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку із досягнення 45-річного віку без поважних причин є порушенням вимог підпункту 6 пункту шостого Порядку №302. У той же час за це порушення позивача може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, однак це не можна тлумачити так, що особа взагалі повинна бути позбавлена права на користування паспортом у формі книжечки.

Таким чином, позивачка станом на дату звернення з заявою щодо вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України в формі книжечки у зв`язку з досягненням 45-річного віку (серпень 2022 року) мала право на вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням нею 45 років.

Оскільки відповідач у поясненнях від 13.03.2025 зазначив, що фотокартку у зв`язку з досягненням 45- річного віку до паспорта громадянина України, зразка 1994 року, серії НОМЕР_5 від 17.02.2000 виданого Чортківським РВ УМВС України у Тернопільській області на ім`я ОСОБА_1 вклеєно не було, у суду відсутні підстави вважати, що порушення права позивача було усунено відповідачем.

З огляду на наведене, позовна вимога про визнання протиправними дій Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу щодо відмови у вклеюванні фотокартки у паспорт громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зразка 1994 року у зв`язку 3 досягненням 45-річного віку належить до задоволення.

Разом з тим, відповідно до підпункту 5 п. 108 Порядку № 302, паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі коли його заявлено як втрачений або викрадений та подано заяву-анкету про оформлення нового паспорта.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Оболонського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з приводу оформлення паспорта громадянина України на підставі втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 від 17.02.2000 виданого Чортківським РВ УМВС України у Тернопільській області. 25.08.2023 ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України у вигляді (ІD картки) № НОМЕР_4 від 25.08.2023 терміном дії до 25.08.2033, орган видачі 8029 (Оболонський відділ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) та 13.09.2023 отримано позивачем.

Таким чином, оскільки паспорт громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зразка 1994 року, серії НОМЕР_2 , виданого 17 лютого 2000 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області, до якого позивач просить вклеїти фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку, є недійсним в силу підпункту 5 пункту 108 Порядку № 302, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача вклеїти до паспорта громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зразка 1994 року, серії НОМЕР_2 , виданого 17 лютого 2000 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку, слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Згідно із частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір у розмірі 992,40 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Оболонського відділу Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київській області на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Оболонського відділу Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київській області (, 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 25-А) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Оболонського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області щодо відмови у вклеюванні фотокартки у паспорт громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зразка 1994 року у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська