Справа № 420/37114/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02.12.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини щодо відмови/перешкоджанню у звільненні військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;

- зобов`язати військову частину в особі її командира звільнити військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;

- зобов`язати військову частину в особі її командира виключити військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та направити його особову справу до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік.

Ухвалою від 09 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовець ЗСУ, водій-електрик медичного пункту, солдат військової частини НОМЕР_2 . 27 лютого 2022 року призваний на військову службу у Збройних Силах України ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. та на теперішній час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . У позивача виникла нагальна потреба у звільненні з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за матір`ю, ОСОБА_2 , яка має тяжке захворювання: розсіяний склероз. Згідно довідки № 60816-02-08 Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області та пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , мати позивача є особою з інвалідністю ІІ групи, та відповідно до висновку ЛКК № 917 від 18.10.2024 року, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Терміном постійно. 04.11.2024 року позивачем було подано рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами на підставі пп. «г», пункту 2, частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на ім`я безпосереднього командира начальника медичної служби начальника медичного пункту В/Ч НОМЕР_2 . До рапорту надано докази наявності підстав на звільнення в запас, а саме: копію паспорта та коду позивача; Витяг про місце реєстрації позивача; копія свідоцтва про народження позивача; копію паспорта та коду ОСОБА_2 ; витяг про місце реєстрації ОСОБА_3 ; копію довідки про II групу інвалідності ОСОБА_2 ; копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ; витяг з реєстрації актів цивільного стану про народження єдиної дитини копію рішення суду про розірвання шлюбу.; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про смерть (баби); копію свідоцтва про смерть (діда); (відсутність інших членів сім`ї, які можуть здійснювати догляд); копію висновку ЛКК у потребі постійного догляду за матір`ю, ОСОБА_2 (факт підтвердження у потребі постійного догляду). Позивач подав рапорт «по команді» прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі до командира військової частини. Відповідач, листом від 16.11.2024 за № 14780, у меседжер направив позивачу відповідь за підписом командира В/Ч НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_4 , в якій зазначено, що юридичною службою В/Ч НОМЕР_5 /Ч НОМЕР_1 був перевірений пакет документів, в результаті перевірки виявлено відсутність документів: акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ТЦК та СП та рішення суду про встановлення факту постійного стороннього догляду. Лист від 16.11.2024 за № 14780 за підписом командира В/Ч НОМЕР_1 не може свідчити про відмову позивачу у звільненні з військової служби. Відсутність належним чином оформленого наказу про звільнення позивача з військової служби чи відмову у звільненні, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Враховуючи приписи абзацу 12 п.3 ч.12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до рапорту про звільнення за сімейними обставинами позивач додав всі необхідні документи які підтверджують факт здійснення догляду згідно ст. 26 Закону України ««Про військовий обов`язок і військову службу» та є підставою для звільнення позивача з військової служби в ЗСУ у зв`язку з потребою здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків (матір`ю) яка є інвалідом ІІ групи, у якої відсутні інші члени сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, її чоловік, діти, у тому числі усиновлені) та яка потребує постійного догляду згідно висновку ЛКК. Вимога відповідача про необхідності долучення додаткових документів до рапорту, а саме: акт обстеження сімейного стану військовослужбовця та рішення суду про встановлення факту постійного стороннього догляду є незаконною, оскільки абзацом 12 п.3 ч.12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачені такі документи.

24 грудня 202 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (Вхід.ЕС/77392/24), де зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач проходить службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 з 03.03.2022 по теперішній час, на останню посаду був призначений на посаду наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.03.2023 № 120. Солдат ОСОБА_1 подав рапорт на звільнення його з військової служби на підставі пп. «г», пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, а саме матері яка є особою з інвалідністю ІІ групи. Рапорт був зареєстрований військовою частиною НОМЕР_2 від 04.11.2024 за вих. № 3624 та надійшов на адресу військової частини НОМЕР_1 де був зареєстрований від 12.11.2024 за вх. № 39849. За результатом розгляду даного рапорту було виявлено відсутність наступних документів: акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; рішення суду про встановлення факту постійного стороннього догляду. Даний перелік вказаний наказом Міністерства оборони України від 23.07.2024 № 495 зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2024 р. за N 1361/42706 Про затвердження Змін до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Позовні вимоги щодо звільнення з військової служби ОСОБА_1 через необхідність здійснення постійного догляду за хворим членом сім`ї є безпідставними та необґрунтованими.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з реєстру територіальної громади від 05.08.2024 року (а.с. 14).

Позивач проходить службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 з 03.03.2022 року. На посаду водія-електрика був призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.03.2023 № 120, що підтверджено записами у військовому квитку НОМЕР_6 від 27.02.2022 року (а.с. 12-13).

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 , звернувся з рапортом до начальника медичної служби-начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_2 , в якій просив звільнити з військової служби у ЗСУ за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю яка є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 30).

До рапорту позивач додав копії підтверджуючих документів: паспорта ОСОБА_1 ; витяг про місце реєстрації - ОСОБА_1 ; свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; паспорта ОСОБА_2 ; довідки про інвалідність, ОСОБА_2 ; пенсійного посвідчення, ОСОБА_2 ; витяг з реєстрації актів цивільного стану; судового рішення про розірвання шлюбу; свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; свідоцтва про смерть (баба); свідоцтва про смерть (дід); висновку ЛКК у потребі постійного догляду за ОСОБА_2 .

З досліджених документів, що були подані позивачем до рапорту від 04.11.2024 року, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком є ОСОБА_5 , матір`ю є ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 (а.с. 15) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 (а.с. 21-23).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована та проживає з 25.10.2004 року за адресою; АДРЕСА_1 , що підтверджено паспортом громадянина України ОСОБА_2 від 20.05.2015 року (а.с. 16).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_8 від 08.06.2015 року (а.с. 20).

З довідки головного управління ПФУ в Черкаській області №60816/02-08 від 05.07.209 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Черкаській області (Кам`янський район), як пенсіонер і одержує пенсію по інвалідності ІІ група, загальне захворювання - призначена пенсія по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 07.12.2004 року (а.с. 19).

З рішення Кам`янського райсуду Черкаської області від 21.04.2015 року у справі 696/2/15-ц вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований, 26.01.2002 р. Черкаським міським відділом РАГС, актовий запис № 101, розірвано. Рішення набрало законної сили 06.05.2015 (а.с. 24).

Згідно виписок із медичної картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 №3183 від 04.12.2019 та № 1629 від 03.09.2021, діагноз основного захворювання: Розсіяний склероз, ремітуюче-рецидивуючий перебіг, церебро-спинально-мозочкова форма, … стадія загострення (а.с. 17-18).

З висновку Лікарсько-консультативної комісією при КНП «П`ятий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 917 від 18.10.2024 року вбачається, що за наслідком огляду 18.10.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , комісія вирішено: За станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Терміном постійно (а.с. 29).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 24.09.2024 р., вбачається, що прізвище ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу: ОСОБА_2 (а.с.25).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьки: ОСОБА_8 (батько), ОСОБА_9 (мати) (а.с. 26). ОСОБА_9 (баба позивача), ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 від 24.09.2024 року (а.с. 27); ОСОБА_8 (дід позивача), ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 від 24.09.2024 року (а.с. 28).

Рапорт позивача від 04.11.2024 року погоджений начальником медичної служби-начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_10 , 04.11.2024 року та з клопотанням по суті рапорту передано командиру військової частини НОМЕР_2 . Також 04.11.2024 року командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 погоджено рапорт позивача та з клопотанням по суту рапорту передано (Вих. 3624) до військової частини НОМЕР_1 .

16.11.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 направлено лист № 14780 де зазначено: «Повідомляємо Вас, що Ваш рапорт на звільнення з військової служби на підставі пп. "г", пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, а саме матері яка є особою з інвалідністю ІІ групи, був зареєстрований військовою частиною НОМЕР_2 від 04.11.2024 за вих. № 3624 та надійшов на адресу військової частини НОМЕР_1 де був зареєстрований від 12.11.2024 за вх. № 39849. Юридичною службою військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 був перевірений пакет документів наданий Вами, в результаті перевірки було виявлено відсутність наступних документів: акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; рішення суду про встановлення факту постійного стороннього догляду. При наявності вищевказаного пакету документів, рекомендуємо Вам повторно подати рапорт на звільнення та додати документи вказані у попередньому рапорті для звільнення Вас з лав Збройних Сил України на підставі абзацу 12 пункту 3 частини 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с.31).

Отже підставою для відмови у звільненні позивача з військової служби як зазначено відповідачем є відсутність акту обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки та рішення суду про встановлення факту постійного стороннього догляду.

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивачем подано до суду позовну заяву.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч.1). Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч.2). Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч.3).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Строк дії воєнного стан та проведення мобілізації в Україні продовжено й наразі триває.

Прийняття на військову службу до Збройних Сил України, проходження військової служби та звільнення з військової служби визначені Законом № 2232-XII.

В ст. 26 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на час подання позивачем рапорту про звільнення з військової служби), визначено підстави для звільнення з військової служби.

Відповідно до пп. «г», п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, яка діяла на дату подачі та розгляду рапорту), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) (пп. «г», п. 2 ч. 4 ст. 26).

Згідно з ч.7 ст.26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

В ч.12 ст. 26 Закону №2232-XII зазначено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (п.3 ч.12 ст. 26).

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення № 1153/2008).

Відповідно до п.6, 7 Положення №1153/2008 початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п.6). Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим (п.7).

В п.12 Положення №1153/2008 зазначено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, переведення військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду регламентовано п.225 цього Положення. Так в пп. 2 п. 225 Положення №1153/2008 зазначено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

Приписами п. 233 розділу XII Положення №1153/2008, передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі.

Відповідно до ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

В розділі ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2024 р. за № 1214/42559) визначено, що командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції. Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку (п.2). Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою (п.3). Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті (п.4).

З дослідженого рапорту ОСОБА_1 від 04.11.2024 року (а.с. 30), судом встановлено, що рапорт адресований по команді: начальнику медичної служби-начальнику медичного пункту в/ч НОМЕР_2 ; також в рапорті зазначено підстави звільнення з військової служби: «п.п «г» пункту 2 частини ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».. у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків (матір`ю), яка є особою з інвалідністю ІІ групи».

За наслідками розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби командир військової частини зобов`язаний видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

Отже остаточне рішення за рапортом позивача про звільнення з військової служби повинно бути прийняте командиром військової частини НОМЕР_1 або іншою посадовою особою, що наділена правом вирішувати питання по суті.

Рапорт ОСОБА_1 від 04.11.2024 року погоджений начальником медичної служби-начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_10 , 04.11.2024 року та з клопотанням по суті рапорту передано командиру військової частини НОМЕР_2 . Також 04.11.2024 року командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 погоджено рапорт позивача та з клопотанням по суту рапорту передано (Вих. 3624) до військової частини НОМЕР_1 , де був розглянутий та 16.11.2024 року за № 14780 позивачу надана відповідь про відсутність в додатках до рапорту документів: акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки та рішення суду про встановлення факту постійного стороннього догляду.

Приписами п. 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454, (редакція чинна станом на дату подачі та розгляду рапорту) передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення. … До керівників органів військового управління Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, які в особливий період мають право звільнення військовослужбовців з військової служби, належать посадові особи, які під час особливого періоду мають право призначення на посади осіб офіцерського складу (п.12.1). Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції (п.12.11).

Суд враховує, що 02.10.2024 набрали чинності зміни до Інструкції №170, внесені наказом Міністерства оборони України від 23.07.2024 №495, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.09.2024 за №1361/42706 та в додатку 19 до Інструкції визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

В п.п. 26 п.5 Переліку зазначено документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме:

26) у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

- документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

- один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

- висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді;

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_8 від 08.06.2015 року (а.с. 20). Згідно висновку Лікарсько-консультативної комісією при КНП «П`ятий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 917 від 18.10.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Терміном постійно (а.с. 29).

Отже, належними письмовими доказами підтверджено, що мати позивача є особою з інвалідністю ІІ групи, що потребує постійного стороннього догляду.

З урахуванням приписів пп. «г», п. 2 ч. 4, ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, яка діяла на дату подачі та розгляду рапорту), підлягає перевірці така обставина, як наявність чи відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення у особи, яка потребує постійного догляду або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

До осіб першого та другого ступеня споріднення належать батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені, рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері, онуки. При цьому приписи абзацу 12 п. 3 ч. 12 статті 26 Закону №2232-XII не встановлюють, що член сім`ї першого або другого ступеня спорідненості зобов`язаний проживати або бути зареєстрованим спільно із особою, яка потребує постійного догляду.

З огляду на це, військовослужбовець, який клопоче про звільнення зі служби за вказаною підставою (п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу») повинен надати до рапорту ( зокрема і належні докази відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення), які засвідчують вказані вище обставини, у тому числі але не виключно: відомості або Витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії свідоцтв про смерть, один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затверджений керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 до рапорту від 04.11.2024 про звільнення з військової служби не надав вказаних вище документів, а саме акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затверджений керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про що зазначено відповідачем у листі від 16.11.2024 №14780.

З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що відповідач у пропозиції зазначеній у листі №14780 за наслідком розгляду рапорту ОСОБА_1 від 04.11.2024 року правомірно запропонував позивачу надати акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затверджений керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Щодо посилань відповідача у листі від 16.11.2024 року №14780 адресованому ОСОБА_1 надати рішення суду про встановлення факту постійного стороннього догляду, суд вважає необґрунтованим, оскільки такий документ не зазначено в п.п. 26 п.5 Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби (додаток 19 до Інструкції №170).

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що правових підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі рапорту від 04.11.2024 у відповідача не було, оскільки позивачем не надано всіх належних документів на підтвердження підстав для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини відповідно до п.п. «г» п. 2 ч.4, ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII.

Водночас суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення із рапортом про звільнення з військової служби за наявності належних доказів, що підтверджують підстави для такого звільнення.

Щодо вимог в частині зобов`язання військової частини в особі її командира звільнити військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та про зобов`язання військової частини в особі її командира виключити військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та направити його особову справу до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік, суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від вимоги про визнання протиправними дії військової частини щодо відмови/перешкоджанню у звільненні військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Таким чином, оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дії військової частини щодо відмови/перешкоджанню у звільненні військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», то відповідно відсутні правові підстави для задоволення похідних вимог щодо зобов`язання військової частини в особі її командира звільнити військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та про зобов`язання військової частини в особі її командира виключити військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та направити його особову справу до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік, як передчасних.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до приписів положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії військової частини щодо відмови/перешкоджанню у звільненні військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» про зобов`язання військової частини в особі її командира звільнити військовослужбовця з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» про зобов`язання військової частини в особі її командира виключити військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та направити його особову справу до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 );

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ).

Суддя O.A. Вовченко

.