Справа № 560/10454/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10454/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

17 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.05.2024 №86.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період служби в органах внутрішніх справ з 20.01.1995 по 06.09.1996 та всі періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 21.05.2024.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №943553 від 27.02.2024 ОСОБА_1 призначено третю групу інвалідності загального захворювання на строк до 01.03.2025.

21.05.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.05.2024 №86 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності.

У рішенні зазначено, зокрема, що страховий стаж позивача становить 10 років 06 місяці 21 дні (необхідний стаж становить 12 років).

Вказано, що до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка не завірена печаткою, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано інформацію, згідно якої до страхового стажу не враховано період служби в органах внутрішніх справ з 20.01.1995 по 06.09.1996 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші відсутня печатка підприємства, яке вперше заповнювало трудову книжку. Крім того, в наданому витягу з послужного списку та у військовому квитку серії НОМЕР_2 інформація про зазначений період служби відсутня.

Також повідомлено, що страховий стаж заявника обчислено на підставі диплома, військового квитка та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Згідно з ч.1 статті 9 Закону №1058-IV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

У свою чергу, статтею 32 Закону №1058 установлено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У свою чергу, відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з матеріалами справи позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

При цьому до страхового стажу позивача не врахований період служби в органах внутрішніх справ з 20.01.1995 по 06.09.1996 та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка не завірена печаткою, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110.

Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Таким чином, щодо аргументів пенсійного органу про те, що записи у трудовій книжці про роботу не завірені печаткою підприємства, суд зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Відтак, судом першої інстанції правильно зазначено щодо необхідності зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Щодо вимоги позивача призначити пенсію по інвалідності, суд зазначає наступне.

Страховий стаж позивача, який врахований пенсійним органом, складає 10 років 06 місяців 21 днів.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано інформацію, згідно якої до страхового стажу не враховано період служби в органах внутрішніх справ з 20.01.1995 по 06.09.1996 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Також повідомлено, що страховий стаж заявника обчислено на підставі диплома, військового квитка та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З урахуванням цього періоду стажу, та самостійно визначеного пенсійним органом, в сукупності стаж позивача достатній для призначення пенсії. Вказане підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.08.2024, наданим на виконання вимог ухвали суду, в якому вказано про те, що у разі зарахування спірних періодів роботи тривалість страхового стажу позивача становитиме 12 років 2 місяців та 8 днів.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.05.2024 №86 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Як встановив суд, інвалідність встановлена позивачу з 20.10.2023, а звернення за пенсією відбулося 21.05.2024, тобто, пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. Тому, пенсія повинна бути призначена позивачу з 21.05.2024.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.