Справа № 285/955/25
Суддя: Сташків Т. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/955/25

провадження у справі № 2-а/0285/42/25

17 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Сташків Т. Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник відповідача Яремчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звягелі за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач 19.02.2025 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову поліцейського Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Максимчука В. М. від 13.02.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн та провадження по справі закрити. Вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуваною постановою від 13.02.2025 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАПза те, що він 13.02.2025 о 12-28 год. в м. Звягель по вул. Військової доблесті, 8 здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинок маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9е ПДР. Зазначену постанову вважає незаконною, оскільки у день та час, зазначений у постанові він дійсно зупинився біля аптеки по вул. Військової доблесті, 8 у м. Звягелі, проте з дотриманням ПДР, тобто не ближче 30 м від посадового майданчика. Поліцейський не заміряв ніякими технічними засобами відстань від його автомобіля до посадкового майданчика, проте склав постанову про притягнення до відповідальності. Також у оскаржуваній постанові не міститься посилання про технічні засоби, які використовувалися при розгляді справи. Відтак без жодного доказу інспектором поліції його безпідставно притягнуто до відповідальності. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.

03.03.2025 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Наголосив, що дії поліцейського правомірні, оскільки позивач порушив вимоги п. 15.9е ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також долучили відеозапис за нагрудної камери поліцейського. Винесена постанова є доказом винних дій позивача. Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

В судове засідання учасники справи не прибули. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві позивач просив судове засідання провести без його присутності, наполягав на задоволенні позову. У відзиві представник ГУ НП в Житомирській області також просив судове засідання провести без його присутності, у задоволенні позову просив відмовити.

За таких обставин, керуючись положеннями ст. 205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача і представника відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС Українифіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4066062 від 13.02.2025 року, згідно якої 13.02.2025 року о 12-28 год. позивач здійснив зупинку транспортного засобу BMW X1, р.н. НОМЕР_1 , на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с. 7-8).

На долученому до відзиву відеозаписі з нагрудної камери зафіксовано розмову працівника поліції з позивачем, де останній не визнавав себе винним у вчиненні інкримінованого порушення та процес розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Будь-яких дій по вимірюванню відстані зупинки автомобіля позивача BMW X1, р.н. НОМЕР_1 , від зупинки маршрутних транспортних засобів або від дорожнього знаку такої зупинки на відео не зафіксовано (а.с. ).

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до підпункту «е» пункту 15.9. Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У справі, що переглядається, доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського. Разом з тим вказаний відеозапис не може бути прийнятий до уваги, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 30 метрів до посадкового майданчику чи безпосередньо на ньому.

Не зважаючи на зазначені вимоги закону представником відповідача не надано жодного доказу, який би свідчив, що позивач порушив п. 15.9е ПДР України.

Тобто представником відповідача не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, сама по собі постанова поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише опис правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до ГУНП в Житомирській області є обґрунтованими, а оскаржувана постанова про накладення стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відтак встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн (а.с. 1), а тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 139, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області задовольнити.

Визнати дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Максимчука Віталія Миколайовича щодо складання постанови серії ЕНА № 4066062 від 13.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконними.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Максимчука Віталія Миколайовича серії ЕНА № 4066062 від 13.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення чи з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту судового рішення 17 березня 2025 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління національної поліції в Житомирській області (10008, вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир; )

Суддя Т. Г. Сташків