Справа № 240/18597/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/18597/24

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області за №300 від 19 серпня 2024 року «Про відмову у погодженні місця розміщення та облаштування сезонного відкритого майданчика на території, прилеглій до підприємства ресторанного господарства стаціонарної мережі на території Бердичівської міської територіальної громади» та зобов`язати повторно розглянути питання погодження місця розміщення та облаштування сезонного відкритого майданчика ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову вказує, що правовідносини організації сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади на період воєнного стану врегульовано «Положенням про організацію сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади (далі Громади)», затвердженим рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 22.05.2023 за № 154. Дія цього Положення поширюється на всіх суб`єктів господарювання: підприємства, установи та фізичних осіб, які, з урахуванням вимог чинного законодавства України, можуть брати участь у здійсненні сезонної, святкової виїзної торгівлі, наданні послуг у сфері розваг та проведенні ярмарків на території Громади (п.1.3. Положення). При цьому, пунктом 2.8. розділу 2 Положення визначені виключні підстави для відмови у розміщенні Об`єкта: - не дотримання вимог цього Положення; - виявлення завідомо недостовірних відомостей, зазначених Замовником у заяві та в документах, які додаються до неї; - наявність заборгованості зі сплати за Договором про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою на території Громади; - наявність аргументованої відмови за рішенням Комісії та інших уповноважених органів щодо недоцільності (неможливості) погодження розміщення Об`єкта на визначеній території. На переконання позивача, жоден з даних пунктів не зазначений в оскаржуваному рішенні, що свідчить про невідповідність вказаного Рішення ст.8 Закону України «Про адміністративну процедуру» та невідповідність даного рішення «Положенню про організацію сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади (далі Громади)», затвердженого рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 22.05.2023 за № 154. При цьому, зазначене в рішенні формулювання «... враховуючи всі обставини, що мають значення для вирішення справи...» без роз`яснення та вказівки на такі обставини порушує права та інтереси ФОП ОСОБА_1 та ставить під сумнів прозорість процедури надання адміністративної послуги. Вказані у позові обставини свідчать про протиправність оскаржуваного рішення.

Суддя своєю ухвалою від 30.09.2024 прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та зобов`язала Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області надати до суд докази.

Клопотання відповідача про долучення доказів надійшло до суду 09.10.2024.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 16.10.2024 заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що виконавчим комітетом Бердичівської міської ради 22.05.2023 прийнято рішення №154 «Про затвердження Положення про організацію сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади на період воєнного стану» (далі Положення), яке є обов`язковим до виконання на території Бердичівської міської територіальної громади до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Бердичівської міської ради із заявою про розміщення облаштованого відкритого майданчика на території прилеглій до підприємств ресторанного господарства стаціонарної мережі з додатками звернулась ОСОБА_1 від 24.07.2024. На виконання вимог Положення, 30.07.2024 відбулось засідання комісії з організації сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади на період воєнного стану, де встановлено, що позивачкою не подано необхідного пакету документів (відсутня копію документу, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою біля якого буде влаштовано відкритий майданчик). Відповідно до п.6.2 розділу VI Положення, замовник подає до ЦНАП такі документи, зокрема, копію документу, що посвідчує право власності або право користування приміщення стаціонарного закладу ресторанного господарства/земельної ділянки біля якого буде влаштовано відкритий майданчик; Враховуючи те, що повноваження даної Комісії чітко визначені в Положенні (підготовка проекту рішення виконавчого комітету про погодження/обґрунтовану відмову в розміщенні об`єкта) були надані відповідні рекомендації для підготовки відповідного проєкту рішення. Про те, що у позивачки був відсутній повний пакет документів, їй було відомо, оскільки 23.05.2024 нею подано заяву на продовження договору сервітутного землекористування від 09.06.2011 № 3 на земельну ділянку площею 561 кв.м., розташовану за адресою: м. Бердичів, вул. Одеська, 58, терміном на 3 роки, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі Рішенням Бердичівської міської ради від 14.08.2024 №1572 надано дозвіл на продовження вищезазначеного договору, тобто на дату звернення позивачки з заявою про розміщення облаштованого відкритого майданчика на території прилеглій до підприємств ресторанного господарства стаціонарної мережі від 24.07.2024, даний документ був відсутній. Враховуючи дані обставини Комісія правомірно дійшла висновку та надала відповідну рекомендацію про відмову. Відповідач вважає оскаржуване рішення обґрунтованим, а позовні вимоги безпідставними. Просить відмовити у задоволенні позову.

У період із 17.10.2024 по 30.10.2024, із 06.12.2024 по 25.12.2024 та із 17.02.2025 по 21.02.2025 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що 24 липня 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою "про розміщення облаштованих відкритих майданчиків на території, прилеглій до підприємств ресторанного господарства стаціонарної мережі" (а.с. 74).

У заяві вказано: прошу дозволити розміщення облаштованого відкритого майданчика з 01.08.2024 по 15.11.2024. До заяви додано:

- копія витягу з ЄДР;

- копія права власності з ескізним проєктом облаштованого відкритого майданчика у 2-х екземплярах;

- копія паспорту, коду;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію.

Заяву позивача було розглянуто виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області.

За результатом розгляду заяви відповідачем 19 серпня 2024 року було прийнято Рішення №300, у якому міститься посилання на: ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 5 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закон України «Про адміністративну процедуру», постанову Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833 «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», наказ Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 219 «Про затвердження Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства», рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 15.05.2017 № 181 «Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально - культурного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності в утриманні об`єктів благоустрою на території міста Бердичева», рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 22.05.2023 № 154 «Про затвердження Положення про організацію сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади на період воєнного стану»,

та вказано: "розглянувши заяву про розміщення облаштованого відкритого сезонного майданчика на території, прилеглій до підприємства ресторанного господарства стаціонарної мережі ФОП ОСОБА_1 , відповідно до протоколу комісії з організації сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади на період воєнного стану від 30.07.2024 з метою забезпечення порядку на території об`єктів благоустрою Бердичівської міської територіальної громади, виконавчий комітет Бердичівської міської ради ВИРІШИВ 1. Відмовити у погодженні місця розташування та облаштування сезонного відкритого майданчика на території, прилеглій до підприємства ресторанного господарства стаціонарної мережі ФОП ОСОБА_1 за адресою: м. Бердичів, вул. Одеська, 58, загальною площею 39 кв.м., враховуючи всі обставини, що мають значення для вирішення справи".

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає рішення відповідача від 19 серпня 2024 року №300 протиправним, оскільки жоден з пунктів положення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 22.05.2023 за № 154, не зазначений в оскаржуваному рішенні, що свідчить про його невідповідність приписам ст.8 Закону України «Про адміністративну процедуру» «Положення про організацію сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положенням ч.2 ст.19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими для виконання на відповідній території.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закону №280/97-ВР) визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України цим Законом та іншими Законами України.

Відповідно до статті 11 Закону №280/97-ВР, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною першою статті 51 Закону №280/97-ВР регламентовано, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

За приписами частини 1 та 2 статті 52 Закону №280/97-ВР, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Виконавчий комітет ради попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради;

Закон України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX (далі Закон №2073-IX), що набрав чинності 15.12.2023 регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону №2073-IX, адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб); адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта.

Частини 1-3 статті 8 Закону №2073-IX передбачають, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.

Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи.

Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ст. 27 Закону №2073-IX учасником адміністративного провадження є:

1) особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті (адресат), у тому числі:

а) особа, яка з метою забезпечення реалізації свого права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку звертається до адміністративного органу із заявою про прийняття адміністративного акта (заявник);

б) особа, стосовно якої адміністративний орган ініціював адміністративне провадження;

в) особа, яка з метою захисту свого права, свободи чи законного інтересу звертається до адміністративного органу із скаргою (скаржник);

2) інша особа, на право, свободу чи законний інтерес якої негативно впливає або може вплинути адміністративний акт (заінтересована особа).

Відповідно ст. 37 Закону №2073-IX підставою для початку адміністративного провадження за ініціативою адміністративного органу відповідно до принципів законності та офіційності є:

1) виконання адміністративним органом його повноважень, визначених законом;

2) настання події, визначеної законом як підстава для прийняття адміністративного акта;

3) порушення права, свободи чи законного інтересу особи або публічного інтересу, виявлене адміністративним органом.

З положень Закону №2073-IX та матеріалів справи вбачається, що рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області ради від 19.08.2024 №300 є адміністративним актом, прийнятий за результатом адміністративного провадження, ініційованого на підставі виконання адміністративним органом його повноважень у сфері благоустрою населеного пункту.

Стаття 4 Закону № 2073-ІХ містить визначає принципи адміністративної процедури, до яких належать: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.

Принципи адміністративної процедури, визначені цим Законом, поширюються також на адміністративну діяльність адміністративних органів, що не вимагає прийняття адміністративних актів.

Так, орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення з питань погодження місця розміщення та облаштування сезонного відкритого майданчика, зобов`язаний діяти з дотриманням таких принципів.

Стаття 69 Закону № 2073-ІХ, передбачає, що за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.

Частиною першою статті 71 Закону № 2073-ІХ, письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин.

Частиною четвертою статті 71 Закону № 2073-ІХ, визначено, що мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону.

Статтею 72 Закону № 2073-ІХ визначено, що адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті).

Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.

У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чином.

Для окремих видів справ законодавством можуть визначатися додаткові відомості, що зазначаються у мотивувальній частині адміністративного акта.

Відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.

Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта не вимагається, якщо:

1) адміністративний орган задовольнив заяву, при цьому адміністративний акт не стосується прав, свобод чи законних інтересів інших осіб;

2) адміністративний орган під час здійснення інспекційних (контрольних, наглядових) повноважень не виявив порушень законодавства.

Аналізуючи рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 19 серпня 2024 року №300, яким відмовлено у задоволенні заяви позивача від 24 липня 2024 року, суд звертає увагу, що в ньому відсутня обґрунтована мотивувальна частина в розумінні частини 3 статті 4 та статті 72 Закону України «Про адміністративну процедуру», тобто приймаючи оскаржуване рішення відповідач порушив відповідні принципи адміністративної процедури.

Посилання у мотивувальній частині оскаржуваного рішення на норми законів та прийнятих відповідачем порядків та положень, без конкретизації підстав відмови у задоволенні заяви позивача, не свідчить про відповідність оскаржуваного адміністративного акту приписам Закону №2073-ІХ.

Суд зазначає, що рівною мірою, як заявник зобов`язаний подати органу місцевого самоврядування всі наявні в нього документи до початку розгляду його заяви, так і уповноважений, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний обґрунтовано прийняти відповідне рішення.

Необґрунтованість підстав прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення не тільки не допускається, але й не дає можливість зацікавленим особам скористатись правом на оскарження, оскільки в кожному разі автор прийнятого рішення доводитиме, що виходив насправді з інших обставин і висновував з інших норм права.

Суд також зауважує, що наданий на виконання вимог ухвали суду протокол №6 комісії (а.с. 72) містить посилання на п. 6.2 Положення про організацію сезонної, святкової виїзної торгівлі, надання послуг у сфері розваг та проведення ярмарків на території Бердичівської міської територіальної громади на період воєнного стану, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 22.05.2023 № 154 та висновок: "Рекомендувати управлінню економічного розвитку Бердичівської міської ради підготувати проект рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради про відмову у погодженні в розміщені об`єкта облаштованого відкритого майданчика на території, прилеглій до підприємств ресторанного господарства стаціонарної мережі за адресою: м. Бердичів, вул. Одеська, 58, ФОП ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю необхідного пакету документів".

Отже, і у оскаржуваному рішенні, і у протоколі, на який посилається відповідач у рішенні від 19.08.2024 №300, відсутні мотиви їх прийняття.

Щодо інших аргументів відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, то вони судом до уваги не беруться, оскільки такі обставини не були вказані у рішенні, як підстава для його прийняття.

З урахуванням встановлених обставин, що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення не містить мотивів його прийняття.

Суд зауважує, що прийняттю відповідачем оскаржуваного рішення передувала заява позивача від 24 липня 2024 року, а тому належним способом захисту порушених прав Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є зобов`язати відповідача здійснити повторний розгляд такої заяви.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат по даній справі, питання про їх розподіл судом не розглядається.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (пл. Центральна, 1,м. Бердичів, Бердичівський район, Житомирська область,13301, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області №300 від 19 серпня 2024 року «Про відмову у погодженні місця розміщення та облаштування сезонного відкритого майданчика на території, прилеглій до підприємства ресторанного господарства стаціонарної мережі на території Бердичівської міської територіальної громади».

Зобов`язати Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області повторно розглянути заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 24 липня 2024 року "про розміщення облаштованих відкритих майданчиків на території, прилеглій до підприємств ресторанного господарства стаціонарної мережі" та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

17.03.25