Справа № 400/3664/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 р. № 400/3664/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 08.04.2024 року № 10; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі- відповідач-2), в якій просить:

"1. Скасувати та визнати протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.04.2024 № 10 про відмову у проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2024 із врахуванням періодів роботи на підприємстві Николаевская Инспекция Регистра Союза ССР з 28.09.1987 по 01.04.1998 на посаді машиністки згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 28.09.1987".

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач-1 відмовив їй у перерахунку пенсії та протиправно не зарахував до її страхового стажу періоди роботи з 28.09.1987 до 01.04.1998 за трудовою книжкою НОМЕР_2 від 28.09.1987.

Відповідач-1 в відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю печатки на титульній сторінці трудової книжки позивача.

Відповідач-2 у відзиві вказує, що трудова книжка НОМЕР_2 від 28.09.1987 заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), зокрема відсутня печатка підприємства або відділу кадрів на титульній сторінці трудової книжки.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 14.07.2023 отримує пенсію як особа з інвалідністю I групи відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) і перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

При призначенні пенсії орган Пенсійного фонду України обчислив страховий стаж ОСОБА_1 27 років 2 місяці 28 днів (з яких 7 років 1 місяць 3 дні додатковий стаж), що підтверджується доданими до позову розрахунком суми пенсії від 28.07.2023 та розрахунком стажу.

Відповідно до трудової книжки позивача, перший запис про прийняття на роботу 28.09.1987; перший запис про звільнення 31.05.2017. Отже, з 28.09.1987 до 31.05.2017 позивач на різних посадах працювала в одній установі, яка зазнала перетворення (1993 рік) та двічі змінювала найменування.

До страхового стажу позивача при призначенні пенсії з невідомих причин не був зарахований період з 28.09.1987 до 31.03.1988 (далі спірний період).

У позові відсутня інформація про те, що після призначення пенсії позивач оскаржувала розрахунок страхового стажу.

01.04.2024 позивач звернулася до відповідача-2 із «Заявою про призначення/перерахунок пенсії» (далі Заява), в якій вказала «вид пенсії» - «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами».

Заяви та позов не містять відомостей про те, які документи додала ОСОБА_1 , і в чому саме полягало, на її думку, «допризначення» пенсії.

Суд припустив, що метою звернення позивача 01.04.2024 було зарахування до страхового стажу спірного періоду.

До відзиву відповідач-1 додав копію адресованого позивачу листа Державного архіву Миколаївської області від 14.09.2023 № Ф-652/03-05 такого змісту: «Державний архів Миколаївської області повідомляє, що документи Морської інспекції регістру союза ССР (ПрАТ «Морський регістр судноплавства в Україні») (так у запиті) на зберігання до держархіву області не надходили, тому підтвердити факт роботи ОСОБА_1 у 1987-2004 роках неможливо».

Заяву позивача розглянув відповідач-1. Як вказано у рішенні від 08.04.2024 № 710 (далі Рішення), для перерахунку пенсії надано паспорт, ідентифікаційний код, трудова книжка та довідка від 14.09.2023 № Ф-652/03-05.

Рішенням відповідач-1 відмовив у проведенні перерахунку за Заявою. Причина на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 28.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58). Доданий до Заяви лист Державного архіву Миколаївської області факт роботи позивача не підтверджує.

До відзиву відповідач додав розрахунок стажу позивача. Згідно з цим розрахунком, страховий стаж становить 23 роки 1 місяць 25 днів.

Порівнянням першого розрахунку (зробленого при призначенні пенсії) та цього розрахунку суд встановив, що у другому розрахунку відсутній додатковий стаж (7 років 1 місяць 3 дні), проте зараховано період догляду за дитиною з 06.05.1993 до 05.05.1996 (який входить до спірного періоду).

Отже, відповідач-1 дійшов висновку, що періоди з 28.09.1987 до 05.05.1993 та з 06.05.1996 до 31.03.1998 (частини спірного періоду) не мають враховуватися при обчисленні страхового стажу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Факт подання позивачем до органу Пенсійного фонду України додаткових документів, з урахуванням яких, за твердженнями ОСОБА_1 , мала бути змінена тривалість страхового стажу, не доведений. Як вказано вище, лист Державного архіву Миколаївської області інформації про роботу позивача не містить.

Незарахування органом Пенсійного фонду України спірного періоду відбулося у 2023 році, при призначенні пенсії.

Метою звернення позивача у квітні 2024 року було поновлення права, що, за її твердженнями, було порушено у 2023 році. Тому, на переконання суду, відповідач-1 при прийнятті Рішення не мав обмежуватися лише змістом листа Державного архіву Миколаївської області.

Відповідач-1 розрахував страховий стаж позивача. Суд встановив, що відповідач-1 зі спірного періоду зарахував лише час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною (з 06.05.1993 до 05.05.1996).

Причиною незарахування періодів з 28.09.1987 до 05.05.1993 та з 06.05.1996 до 31.03.1998 у Рішенні вказано таке: «… відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28.09.1987, оскільки її заповнено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, а саме відсутня печатка на титульній сторінці. Довідка від 14.09.2023 №Ф-652/03-05, яка видана Державним архівом Миколаївської області не прийнята до уваги, оскільки ця довідка не підтверджує факт роботи …».

Суд дійшов висновку, що Рішення є протиправним, що підтверджується таким.

1. Посилання на відсутність документів, подання яких передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є недоречним, оскільки трудова книжка ОСОБА_1 наявна, і відповідні записи у ній також наявні.

2. Посилання на Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджену наказом Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 28.07.1993 № 58, є недоречними, оскільки трудову книжку позивача було видано 28.09.1987.

3. Відповідно до пункту 2.11 чинної станом на день заповнення трудової книжки позивача (28.09.1987) Інструкції про порядок ведення

трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка

затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 N 162 (у

редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 N 252), першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, яка є відповідальною за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд встановив, що на першій сторінці трудової книжки позивача печатка відсутня.

Відповідно до постанови (далі мовою оригіналу) «Совета Министров СССР и Всесоюзного Центрального Совета Профессиональных Союзов от 6 сентября 1973 г. № 656 «О трудовых книжках рабочих и служащих», відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їхній облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установим, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 18).

Працівник не відповідає за дотримання посадовою особою підприємства, (установи, організації) певних вимог, а недотримання цих вимог не може бути підставою для позбавлення працівника конституційного права на соціальний захист у тому обсязі, що встановлений законом.

До того ж, суд врахував, що на внутрішньому боку обкладинки трудової книжки є запис про зміну прізвища позивача (1992 рік), завірений печаткою тієї установи, що видала трудову книжку у 1987 році.

На переконання суду, відсутність печатки на титульному аркуші трудової книжки позивача є формальним недоліком, яким не заперечується справжність трудової книжки, її належність ОСОБА_1 , та наявність якого не може нівелювати зміст трудової книжки.

У цій справі має бути застосований правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.07.2023 у справі № 580/4012/19, який полягає у тому, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

4. За правовою позицією Верховного Суду, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як актів правозастосування, є їхні обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття (пункт 56 постанови від 05.03.2020 у справі № 640/467/19).

Рішення не відповідає цим вимогам.

По-перше, незрозумілим є визначення періоду з 26.09.1987 до 31.03.1998, при тому, що, як вказано вище, на першому робочому місці позивач працювала з 26.09.1987 до 31.05.2017.

По-друге, якщо, на думку відповідача-1, трудова книжка позивача (без печатки на титульному аркуші) не може бути визнана допустимим та достовірним доказом трудової діяльності ОСОБА_1 , непослідовним з боку органу Пенсійного фонду України є зарахування до страхового стажу позивача інших періодів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування Рішення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-2 вчинити певні дії суд зазначив таке.

Підстави для призначення пенсії з 01.04.2024 відсутні, оскільки пенсію було призначено у липні 2023 року.

Інформації про те, який орган Пенсійного фонду України призначив у липні 2023 позивачу пенсію, справа на містить.

Спір виник через неналеждним розгляд відповідпачем-1 Заяви, в якій позивач просила перерахувати їй пенсію з 01.04.2024.

За такого, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача період з 28.09.1987 до 31.03.1998, провести з 01.04.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із зарахуванням до страхового стажу періоду з 28.09.1987 до 31.03.1998 та виплатити ОСОБА_1 відповідну різницю між сумою пенсії, яку позивач отримала за період з 01.04.2024, та сумою пенсії, перерахованою з 01.04.2024 на виконання рішення суду.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційий код: 14099344) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідетифікаційний код: 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 08.04.2024 № 710.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 28.09.1987 до 01.04.1998 та здійснити з 01.04.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із зарахуванням до страхового стажу періоду з 28.09.1987 до 31.03.1998 та виплатити ОСОБА_1 відповідну різницю між сумою пенсії, яку позивач отримала за період з 01.04.2024, та сумою пенсії, перерахованою з 01.04.2024 на виконання рішення суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна