Справа № 640/15057/22
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/15057/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого звернулася адвокат Єлманова Вікторія Анатоліївна (далі представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому представник позивача, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо обмеження максимально розміру пенсії позивачу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу: з 29 травня 2022 року із розрахунку 70 % від грошового забезпечення з урахуванням підвищень та надбавок як учаснику бойових дій по пенсійній справі від 03 серпня 2022 року без обмежень максимального розміру пенсії, з 03 серпня 2022 року із розрахунку 80 % від грошового забезпечення з урахуванням підвищень та надбавок як інваліду 2 групи довічно по пенсійній справі від 19 серпня 2022 року без обмежень максимального розміру пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві як отримувач пенсії відповідно до Закону Україну «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років з 29 травня 2022 року із розрахунку 70 % від грошового забезпечення у розмірі 35202,88 грн, з 03 серпня 2022 року по інвалідності із розрахунку 80 % від грошового забезпечення у розмірі 50369,56 грн, яка виплачувалась з обмеженням її максимального розміру 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 20270,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 22 серпня 2022 року, в якій просив перерахувати пенсію і виплачувати її без обмежень максимального розміру, з посиланням на Рішення Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Листом від 24 серпня 2022 року відповідач фактично відмовив позивачу у вимогах, викладених у заяві.

Позивач вважає дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії протиправними, тому просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 цю справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року адміністративну справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ГУ ПФУ в м. Києві позовну заяву з додатками та ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року отримало в електронному кабінеті 13 вересня 2022 року та 19 вересня 2022 року відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року 28 січня 2025 року, заяву про зміну предмета позову 11 лютого 2025 року.

ГУ ПФУ в м. Києві правом подати відзив на позовну заяву не скористалося.

У частині шостій статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій та має статус особи з інвалідністю 2 групи з 18 липня 2022 року довічно, що підтверджується посвідченням від 21 вересня 2015 року серії НОМЕР_2 , виданим Військовою частиною НОМЕР_3 , і довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 302135 від 25 липня 2022 року.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві як отримувач пенсії за вислугу років з 29 травня 2022 року, розмір пенсії обчислено із розрахунку 70 % від сум грошового забезпечення, з 03 серпня 2022 року по інвалідності із розрахунку 80 % від сум грошового забезпечення, про що свідчать протокол по пенсійній справі № (Міноборони) від 06 липня 2022 року і протокол по пенсійній справі № (Міноборони) від 15 серпня 2022 року.

Відповідно до протоколу по пенсійній справі № (Міноборони) від 06 липня 2022 року, протоколу по пенсійній справі № (Міноборони) від 15 серпня 2022 року, розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі № (Міноборони) та розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі № (Міноборони) розмір пенсії ОСОБА_1 у спірний період складав:

- з 29 травня 2022 року 35202,88 грн, розмір пенсії з урахуванням максимального розміру 20270,00 грн;

- з 03 серпня 2022 року 50369,56 грн, розмір пенсії з урахуванням максимального розміру 20270,00 грн.

22 серпня 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, в якій просив перерахувати пенсію і виплачувати її без обмежень максимального розміру, з посиланням на Рішення Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Листом від 24 серпня 2022 року № 18065-18508/Г-02/8-2600/22 ГУ ПФУ в м. Києві фактично відмовив позивачу перерахувати пенсію і виплачувати її без обмежень максимального розміру, пенсія позивачу виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до розрахунку пенсії по пенсійній справі № станом на 01 березня 2024 року позивачу нараховується пенсія (з надбавками) у розмірі 54253,16 грн (80 % від грошового забезпечення), з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії 23610,00 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Преамбула містить положення про те, що цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом від 08 липня 2011 року № 3668-V «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, яким визнав такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Суд зауважує, що подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема у постановах від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19, від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21, від 25 липня 2022 року у справі № 580/3451/21, від 30 серпня 2022 року у справі № 440/994/20, від 10 травня 2023 року у справі № 620/9370/21 та від 02 червня 2023 року у справі № 420/14462/20 Верховний Суд вказав, що на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI. Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Зважаючи на вказане, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року у зразковій справі № 822/524/18 Велика Палата Верховного Суду, з посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, до спірний правовідносин застосуванню підлягають саме положення Закону № 2262-XII як спеціального, а не Закону № 3668-VI, яким лише внесено зміни до Закону № 2262-XII.

Враховуючи цей висновок, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії ОСОБА_1 є протиправним.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про задоволення позовних в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження пенсії її максимальним розміром.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо проведення виплати пенсії позивачу з обмеженням максимального розміру пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 29 травня 2022 року із розрахунку 70 відсотків від грошового забезпечення з урахуванням підвищень та надбавок як учаснику бойових дій без обмежень максимального розміру пенсії, пенсії по інвалідності з 03 серпня 2022 року із розрахунку 80 відсотків від грошового забезпечення з урахуванням підвищень та надбавок як інваліду 2 групи без обмежень максимального розміру пенсії з урахуванням виплачених сум.

При цьому, вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачу довічно без обмежень максимального розміру пенсії не підлягає задоволенню через їх передчасність.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 29 травня 2022 року із розрахунку 70 % від грошового забезпечення з урахуванням підвищень та надбавок як учаснику бойових дій без обмежень максимального розміру пенсії, пенсії по інвалідності з 03 серпня 2022 року із розрахунку 80 % від грошового забезпечення з урахуванням підвищень та надбавок як інваліду 2 групи без обмежень максимального розміру пенсії з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Кисіль