Справа № 300/2862/24
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"18" березня 2025 р. справа № 300/2862/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради, приватного нотаріуса Досин Наталії Федорівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Коршівської сільської ради, за змістом якого (з урахуванням уточнення) просить суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 ";
- зобов`язати Коршівську сільську раду повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,400 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на території Коршівської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області у відповідності до вимог статей 118, 122 Земельного кодексу України.
Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, мотивовані тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021, яке набрало законної сили 06.09.2021, було повністю задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради та визнано протиправною відмову Коршівської сільської ради у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, оформлену листом від 23.04.2021 № 518/02-27 та зобов`язано Коршівську сільську раду повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,400 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на території Коршівської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України. Однак, всупереч вказаному рішенню, в подальшому, рішенням Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » було затверджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 та передано останній у власність. В наслідок вказаних дій, відповідач рішенням від 10.02.2022 № 752-VIII/2022 повторно відмовив у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , оскільки вказана земельна ділянка вже перебуває у приватній власності третіх осіб на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На думку ОСОБА_1 оскаржуване рішення не ґрунтуються на законі та суперечать положенням Земельного кодексу України, внаслідок чого, є протиправним, та таким, що порушують його законні права на отримання земельної ділянки прибудинкової території.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.41-43).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 відкрито провадження у даній справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.62-63).
Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина 2 згаданої статті).
Пунктами 1-2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням таким суб`єктом владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.
Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень та дій є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.
«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».
У постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі в наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.
Проект відведення земельної ділянки не визначений законом, як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.
Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.
Водночас, якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Так, ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.10.2008 № 3232 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20543051 від 10.10.2008 (а.с.22-24).
Позивач звернувся із заявою від 17.02.2021 до Коршівської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно з поданими до неї графічними матеріалами бажаного місця розташування земельної ділянки.
Листом від 23.04.2021 № 518/02-27 відповідачем повідомлено про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки рішення про надання відповідного дозволу не набрало необхідної кількості голосів.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі № 300/2377/21, зокрема, визнано протиправною відмову Коршівської сільської ради у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, оформлену листом від 23.04.2021 № 518/02-27 та зобов`язано Коршівську сільську раду повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,4000 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України (а.с.8-11).

Вказане рішення набрало законної сили 06.09.2021.

В подальшому, рішенням Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » затверджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 та передано вказану ділянку останній у власність (а.с.14).

Судом встановлено, що державним кадастровим реєстратором проведено реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :01:003:0176, на підставі рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 ».

Вказане підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.24).

За результатом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,4000 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , на виконання рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі № 300/2377/21, відповідачем прийнято рішення «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » від 10.02.2022 № 752-VIII/2022, яким повторно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності третіх осіб на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15).

Таким чином, звертаючись до відповідача із заявою (клопотанням) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4000 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 реалізовував свій суб`єктивний публічний інтерес, задовольнити, який міг тільки відповідач під час реалізації своїх владних повноважень у галузі земельних відносин.

Суд не заперечує того, що за загальним правилом правомірність рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач здійснював владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас, із наведених обставин, які склалися у цій справі, встановлено, що після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, а саме: рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 ", задовго до звернення позивача до суду з цим позовом, відбулися події, які вплинули на предметну підсудність.

Зокрема, рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 " було реалізоване, фактично вичерпало свою дію та стало підставою для надання земельної ділянки у власність третій особі - гр. ОСОБА_2 .

Тобто, відповідач рішенням від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 затвердив гр. ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.4000 га та передав у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4000 га, в тому числі: рілля 0,4000 га, в АДРЕСА_1 , на території Коршівської сільської ради з кадастровим номером :01:003:0176.

Після такого рішення відповідача предметом перевірки стали не законність дій суб`єкта владних повноважень у питаннях надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а фактично правильність формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї.

Таким чином, судом встановлено, що у третьої особи виникло речове право на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0176.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що у цій справі наявний спір про право, який стосується набутого третьою особою речового права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0176, тобто між позивачем та ОСОБА_2 існує спір про право власності на земельну ділянку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 в справі № 813/1009/17 зазначено, що, якщо дії чи рішення суб`єкта владних повноважень вичерпали свою управлінську владну функцію, трансформувалися і насправді набули іншої природи правовідносин, на які правила адміністративного судочинства не поширюються, то у такому випадку адміністративний суд повинен закрити провадження у справі і не вправі розглядати вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке вичерпало свою дію і по суті більше не порушує чиїхось прав чи свобод. У протилежному випадку судовий розгляд за правилами адміністративного судочинства вимог про визнання протиправним акта органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично призведе до порушення правил предметної юрисдикції та розгляду адміністративним судом спору про право цивільне, тобто спору, який вже має приватноправовий характер.

Суд звертає увагу, що задоволення позовних вимог позивача в частині скасування рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 », буде мати наслідком позбавлення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку :01:003:0176.

В порядку адміністративного судочинства неможливо вирішувати спір між фізичними особами, що претендують на одне й те саме майно.

Необхідно врахувати, що рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » є індивідуальним актом разового застосування, який відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 по справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вичерпує свою дію фактом їхнього виконання, внаслідок чого, він не може бути скасований чи змінений після його виконання.

З моменту реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 за № 490-VIII/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » вичерпало свою дію, оскільки було реалізовано.

З цього моменту відбулася новація правовідносин: адміністративні правовідносини припинились, а замість них виникли цивільні правовідносини.

Зазначений спір не може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем фактично ставиться питання про позбавлення ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку.

Суд також звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, які відображені у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/18:

« 36. З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

37. Також Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

38. Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства».

За таких обставин саме ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки повинна бути відповідачем у цій справі.

Натомість, у межах адміністративного судочинства фізична особа не може бути відповідачем за позовом іншої фізичної особи.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

На підставі статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Враховуючи вказане вище, а також оцінивши суть спірних відносин, суд прийшов до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки цей спір є спором про цивільне право на земельну ділянку. Для захисту своїх прав та законних інтересів позивач має право звернутись до відповідного суду загальної юрисдикції, в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вказаного, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній адміністративній справі.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

14.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду з цивільним позовом до Коршівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та скасування запису про державну реєстрацію, в якому просив визнати незаконним і скасувати рішення Коршівської сільської ради від 30.09.2021 № 490-VIII/2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 »; визнати незаконним і скасувати рішення Коршівської сільської ради від 10.02.2022 за №752-VIII/2022 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 »; зобов`язати Коршівську сільську раду повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,400 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на території Коршівської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області у відповідності до вимог статті 118, 122 Земельного кодексу України; скасувати запис про державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку та судові витрати стягнути з відповідачів в користь позивача в рівних частках.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11.03.2024 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та скасування запису про державну реєстрацію закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В даному випадку, суд роз`яснює позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції Коломийського міськрайонного суду, однак, враховуючи, що спір зазначеним судом першої інстанції вже вирішено, ухвалою суду від 11.03.2024 провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, а справу подано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, останньому слід вирішити для себе питання щодо можливості оскарження тих судових рішень, які перешкоджають йому в доступі до правосуддя.

Водночас, на переконання суду, закриття провадження в даній адміністративній справі, саме Івано-Франківським окружним адміністративним судом не є обмеженням права на доступ до суду, а лише заходом, що унеможливить подальше скасування майбутнього судового рішення по справі, оскільки відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 142, 238, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради, приватного нотаріуса Досин Наталії Федорівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу їх право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства до районного місцевого суду за місцем проживання.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.