Справа № 639/7383/24
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/7383/24
Провадження № 2-а/638/59/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Василенко А. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Санькова Ю. В.,

представника відповідача Федюка Д. В.,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Гладкої Олени В`ячеславівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

07.11.2024 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду міста Харкова суду з вказаним вище адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 3368558 від 29.10.2024 року якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП до штрафу в розмірі 340,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.10.2024 о 15:52 біля будинку по пров. Болгарський, 2 у місті Харкові інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Гладкою О. В. відносно позивача складено постанову серії ЕНА № 3368558з ач. 1 ст. 122 КУпАП за не виконання вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги 8.4 «в» Правил дорожнього руху. Позивач вказує, що вона не вчиняла вказане адміністративне правопорушення, оскільки не керувала транспортним засобом, зупинку здійснила інша особа, а саме мати позивача ОСОБА_2 після чого вони пішли до Міської медичної лікарні № 31. Після того як вони потрапили в кабінет лікаря, з`ясувалося, що ОСОБА_1 забула документи в машині. Вона повернулась в машину за документами, сіла в автомобіль на водійське місце та до неї підійшли працівники поліції та склали протокол. Позивач зазначає, що працівники поліції не надали їй можливості надати пояснення та з`ясувати хто саме керував автомобілем. У зв`язку з чим звернулась до суду з позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 листопада 2024 року вказану позовну заяву направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11 грудня 2024 року від представника УПП в Харківській області ДПП Федюка Д. В. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Так, представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не заперечувала той фокт, що вона є водієм транспортного засобу та здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». У зв`язку з іншими аргументами представник відповідача вказує, що Дмитренко Т. Є. було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2024 року клопотання представника позивача задоволено, постановлено викликати та допитати ОСОБА_2 як свідка.

У судовому засідані позивачка вказала, що вона 2004 року народження, працює майстром манікюру, атомобіль « Тайота» державний номер НОМЕР_1 - є її власністю, надала пояснення щодо обставин справи які ідентичні обставинам, вказаними в позові, заперечувала проти того, що саме вона паркувала автомобіль, вказала, що вона при складання постанови працівниками поліції стосовно неї вона вважала якщо її авто, то і вона повинна сплачувати штраф, тому не висловлювала заперечень щодо складання постанови.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав її позицію, додатково вказав, що мати позивачки керувала транспортним засобом, саме вона паркувала автомобіль, крім того у подальшому самостійно сплатила штраф.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позивачка при складанні протоколу не зазначила, що вона не керувала транспортним засобом, її в надані пояснень ніхто не обмежував, їй було розяснені права та обовязки, тому її було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Жодних заперчень під час складання постанови позивачка не висловлювала.

Допитана у судовому засідані свідок ОСОБА_2 вказала, що саме вона 29 жовтня 2024 року керувала вказаним транспортним засобом, не помітила знак та припаркувалась, дочка повернулась до автомобілю за медичними документами та на неї склали протокол. Свою вину в неправильному паркуванні вона визнає, направила листа до поліції та самостійно заплатила штраф, вважаючи це її громадянським обов`язком. Просила не притягати доньку до адміністративної відповідальності.

Суд, вислушавши доводи сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що постановою інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Гладкої О. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 340.00 грн.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 29.10.2024 о 15:52 біля будинку по пров. Болгарський, 2 у місті Харкові ОСОБА_1 , керуючи транспортни засобом здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України, чим порушено вимоги цього дорожнього знаку ПДР України, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Сторонами не заперечується, що зазначений вище транспортний засіб на праві власності належить позивачу.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч. 4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено відеофіксацію правопорушення бодікамерою №470125, про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

Зі змісту матеріалів відеозапису, вбачається, що транспортний засіб, який належить позивачу, дійсно був припаркований 29.10.2024 о 15:52 біля будинку по пров. Болгарський, 2 у місті Харкові, що не заперечувала позивач, а саме транспортний засіб був припаркований в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України. До того ж суд зазначає, що з матеріалів відеозапису також вбачається, що саме ОСОБА_1 перебувала в транспортному засобі на місці водія, під час складання протоколу не заперечувала проти того, що вона перебувала за кермом. Працівниками поліції досліджувалося тимчасове водійське посвідчення ОСОБА_1 видане 13 травня 2023 року.

Згідно ПДР України, дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» визначено: забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно з ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом зокрема враховано, що позивачем не заперечується факт паркування належного транспортного засобу біля будинку № 2 по пров. Болгарський у місті Харкові, а, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Також судом встановлено з матеріалів відеозапису, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу та не заперечувала цей факт при складані протоколу, тому твердження представника позивача про звільнення відповідальної особи від відповідальності за адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 надала заяву про визнання вини та сплатила штраф суд відхиляє, у зв`язку з тим, що саме ОСОБА_1 припаркувала транспортний засіб в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України.

Суд вважає, що вказаний позов може бути способом ухилення від відповідальності з метою подальшої заміни тимчасового водійського посвідчення, яке видається стоком на два роки на посвідчення на 30 років, а притягнення до відповідальності може суттєво впливати на подальше отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення на 30 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи ту обставину, що суд не вбачає підстав для задоволення позову, то судові витрати, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 14-1, 22, 33-35, 38, 122, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Гладкої Олени В`ячеславівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 17 березня 2025 року.

Суддя: Т. В. Штих