Справа № 320/13055/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про судові витрати в адміністративній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «ТЕМП»
до Богуславської міської ради
про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Темп» з позовом до Богуславської міської ради, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Богуславської міської ради від 30.11.2022 року № 2909-37-VIII «Про зміну цільового призначення земельної ділянки по вул. Ланок, 47, в межах с. Дибинці».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Богуславської міської ради щодо не розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ТЕМП» від 09.08.2022 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0014 загальною площею 6,3235 га на 49 років для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Зобов`язано Богуславську міську раду розглянути на найближчому засіданні сесії клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ТЕМП» від 09.08.2022 про передачу в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-Комерційна фірма «ТЕМП» земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0014 загальною площею 6,3235 га на 49 років для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та прийняти рішення у відповідності до Земельного кодексу України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

До суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додатково рішення у справі № 320/13055/23 у якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 30000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати в адміністративній справі № 320/13055/23 на 07.02.2025.

У судове засідання, призначене на 07.02.2025 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, а саме засобами електронного зв`язку "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 28.01.2025.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви на інший час та дату, у зв`язку з зайнятістю представника у іншому судовому засіданні. З урахуванням викладеного суд відклад розгляд заяви на 07.03.2025.

У судове засідання, призначене на 07.03.2025 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, а саме засобами електронного зв`язку "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 10.02.2025.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткого рішення про судові витрати в порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 суд ухвалив подальший розгляд заяви здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За змістом статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як вбачається з пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 цього Кодексу щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа № 810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа № 826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону № 5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 14.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Темп" (замовник) та адвокатом (виконавець) було укладено договір № 8 про надання правової допомоги та юридичних послуг, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання надати комплекс юридичних послуг, пов`язаних із захистом прав та охоронюваних законом інтересів замовника.

Так, відповідно до пункту 5.1 договору за надання послуг передбачених даним Договором, замовник сплачує виконавцеві винагороду. Розмір винагороди визначаєтьсч сторонами у додатках (додаткових угодах) до цього договору, а також, у переліках необхідних дій чи переліків справ у роботі, листуванні сторін.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги та юридичних послуг № 8 від 14.03.2023, адвокатом було надано наступні види послуг:

1) досудова підготовка у справі, яка пов`язана із оскарженням рішення Богуславської міської ради від 30.11.2022 про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0014 загальною площею 6,3235 га по вул. Ланок, 47 в межах с. Дибинці;

2) підготовка та подання позовної заяви по справі яка пов`язана із оскарженням Богуславської міської ради від 30.11.2022 про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0014 загальною площею 6,3235 га по вул. Ланок, 47 в межах с. Дибинці;

3) комплексне ведення справи, яка пов`язана із оскарженням рішення Богуславської міської ради від 30.11.2022 про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0014 загальною площею 6,3235 га по вул. Ланок, 47 в межах с. Дибинці.

У зазначеній додатковій угоді сторони визначили вартість послуг за даною таблицею у розмірі 30000 грн.

На підставі квитанції № 195 від 15.03.2023 позивачем було оплачено адвокату за юридичні послуги згідно додаткової угоди № 1 від 14.03.2023 суму у розмірі 30000 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зауважує, що відповідачем під час розгляду справи не було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивача та, відповідно, жодним чином не спростовано правомірність заявленого представником позивача клопотання щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем, суд встановив, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 30 000,00 грн пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірним з виконаними адвокатом роботами (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З огляду на викладене, за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме - на професійну правничу допомогу, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ТЕМП" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Богуславської міської ради (9, адреса: вул. Івана Франка, 4, м. Богуслав, Обухівський район, Київська область, 09701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ТЕМП» (, адреса: вул. Ланок, 45, с. Дибинці, Богуславський р-н, Київська область, 09714) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Панова Г. В.