Справа № 420/40414/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), у якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС від 17.12.2024 року №2-1508-UA0075494 про зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік у розмірі 16021,71 грн та №2-1508-UA0075494 про зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік у розмірі 15460,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належать об`єкти нерухомого майна нежитлові приміщення що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та будинок 162-б, які згідно з висновком Державного науково-дослідницького інституту автоматизованих систем в будівництві від 11.07.2023 року віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271.3 та 1271.9) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Вищевказані об`єкти нерухомості використовувалися ним у період нарахування спірного грошового зобов`язання з метою зберігання зернових культур, як сільськогосподарським товаровиробником у господарській діяльності Фермерського господарства «АЛБИС», засновником та керівником якого він є.

Згідно п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже на підставі п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України він звільнений від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо належних йому нежитлових приміщень, які використовуються ним як сільськогосподарським товаровиробником, що свідчить про протиправність прийнятих ГУ ДПС оскаржуваних податкових повідомлень-рішення та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

Представник ГУ ДПС подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що за 2023 рік, керуючись ст.266 ПК України в автоматичному режимі, згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС, ОСОБА_1 нараховані податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, оскільки за позивачем з 10.01.2018 зареєстроване право власності на об`єкт нежитлової нерухомості, а саме, нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 797,1 кв. метра та з 31.05.2019 зареєстроване право власності на об`єкт нежитлової нерухомості, а саме, будівлю складу за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 769,2 кв. метра.

Відповідно до інформації з інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 09.01.2025 ОСОБА_1 з 30.12.2016 знаходиться у 12 стані припинено, але не знято з обліку. Отже інформація про використання вищезазначених об`єктів нежитлової нерухомості у сільськогосподарській діяльності відсутня.

На вказаних підставах ОСОБА_1 в автоматичному режимі сформовано ППР від 17.12.2024 року №2-1508-UA0075494 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік у розмірі 16021,71 грн та №2-1508- НОМЕР_1 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік у розмірі 15460,92 грн.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10.01.2018 є власником об`єкту нежитлової нерухомості - нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 797,1 кв. метра, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2018.

Також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.06.2019 року позивач з 31.05.2019 є власником об`єкту нежитлової нерухомості, а саме, будівлі складу за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 769,2 кв. метра.

ГУ ДПС 17.12.2024 прийнято відносно ОСОБА_1 ППР:

№2-1508-UA0075494, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання за 2023 рік за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, щодо нежилої будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 797,1 кв. метра, в розмірі 16021,71 грн.

№2-1508-UA0075494, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання за 2023 рік за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, щодо нежилої будівлі промисловості та складання, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 769,2 кв. метра, в розмірі 15460,92 грн.

Позивач, вважаючи прийняті ППР протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Впродовж податкового періоду 2023 року, за який ОСОБА_1 нараховано податкові зобов`язання, п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України передбачалось, що не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Згідно з абз.2 ст.1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

Спірні правовідносини виникли з приводу того, чи є позивач, як фізична особа, сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Верховний Суд у постанові від 04.02.2025 у справі №140/33208/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування ППР про визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - сформулював наступну правову позицію щодо спірних правовідносин.

Застосування п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником (юридичною та фізичною особою), друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд зазначив, що ОСОБА_1 як співзасновник Фермерського господарства, у випадку підтвердження призначення належного йому на праві власності нерухомого майна для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності та визначення сільськогосподарської діяльності, яка здійснюється цим Фермерським господарством, не позбавлений можливості бути звільненим від сплати податку на нерухоме майно на підставі п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 будівлі, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, який втратив чинність 01.01.2024 року, до групи за кодом 127 «Будівлі нежитлові інші» належить клас за кодом 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», який включає, зокрема: «Будівлі для зберігання зерна за кодом» 1271.3 та «Будівлі сільськогосподарського призначення інші» за кодом 1271.9.

Згідно з висновком Державного науково-дослідницького інституту автоматизованих систем в будівництві від 11.07.2023 року нежитлова будівля за адресою вул. Госпітальєрів (нині Ломоносова), буд.162, м. Балта, Одеська область з функціональним призначенням зберігання та очищення зерна 400 кв.м, ремонтна майстерня, зберігання насіння та засобів захисту рослин 362,1 кв.м, офісні приміщення 35 кв.м віднесена до «Будівлі для зберігання зерна за кодом» за кодом 1271.3 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Також вищезазначеним висновком будівлю складу за адресою вул. Госпітальєрів (нині Ломоносова), буд.162-б, м. Балта, Одеська область з функціональним призначенням зберігання сільськогосподарської продукції, сільськогосподарського обладнання та інвентарю віднесена до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення інші» за кодом 1271.9 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Отже, належні ОСОБА_1 об`єкти нерухомості відносяться до групи «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» за кодом 1271.

Досліджуючи питання віднесення позивача до сільськогосподарських товаровиробників, суд враховує наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 являється засновником та керівником Фермерського господарства «АЛБИС», яке зареєстровано 25.02.2015 року та здійснює господарську діяльність за основним видом КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 №973-IV передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Позивачем до суду на підтвердження використання ним у господарській діяльності ФГ «АЛБИС» вказаних вище будівель надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність Форми №20-ОПП від 18.01.2022 та від 18.04.2024 року з відмітками «Документ прийнято», згідно яких ФГ «АЛБИС» повідомило ГУ ДПС про наявні об`єкти оподаткування платника податків, зокрема: складське приміщення, офісне приміщення за адресою вул. Ломоносова, буд. 162 та складське приміщення за адресою вул. Ломоносова, буд. 162-б.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку про підтвердження використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності Фермерського господарства «АЛБИС» належних позивачу на праві власності об`єктів нерухомості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність у нього в податковий період 2023 року обов`язкових ознак наявності підстав для звільнення його від сплати податку на майно, відмінне від земельної ділянки щодо нежитлових приміщень за адресою: вул. Ломоносова, буд. 162 та вул. Ломоносова, буд. 162-б згідно абз. «ж» 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.73-76 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних ППР від 17.12.2024 №2-1508-UA0075494 та №2-1508-UA0075494.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Згідно з п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання даного адміністративного позову в електронній формі через підсистему «Електронний суд» сплаті підлягав судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20 грн * 0,8), оскільки 1% від ціни позову 31482,63 грн (16021,71+15460,92грн) становить менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 242,24 грн він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд дійшов висновку, що витрати на сплату судового збору у розмірі 968,96 грн підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 139, 241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняті відносно ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.12.2024 року №2-1508- НОМЕР_1 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за податковий період 2023 року у розмірі 16021,71 грн та №2-1508- НОМЕР_1 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за податковий період 2023 року у розмірі 15460,92 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва