Справа № 320/46961/24
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року справа №320/46961/24

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича (місцезнаходження: 02002 м. Київ вул. Євгена Сверстюка, 15) у виконавчому провадженні №75915524 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження;

-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича (місцезнаходження: 02002 м. Київ вул. Євгена Сверстюка, 15) у виконавчому провадженні №75915392 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження;

-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича (місцезнаходження: 02002 м. Київ вул. Євгена Сверстюка, 15) у виконавчому провадженні №75915150 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження;

-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича (місцезнаходження: 02002 м. Київ вул. Євгена Сверстюка, 15) у виконавчому провадженні №75914960 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження.

Позов мотивовано протиправністю дій відповідача щодо прийняття постанов про закриття виконавчого провадження, оскільки державним виконавцям не взято до уваги, що боржником не виконано в повній мірі рішення суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав до суду відзив в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі № 320/7251/24, яке набрало законної сили 07 серпня 2024р., адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020р., на 01 січня 2021р., на 01 січня 2022р., на 01 січня 2023 р. із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2020р., з 01 лютого 2021р., з 01 лютого 2022р., з 01 лютого 2023р. основного розміру його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", застосувавши прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений з 1 січня 2020 року в розмірі 2102 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-ІХ для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за службу в умовах режимних обмежень відповідно до займаної посади перед звільненням; надбавка за особливості проходження служби та премія, для проведення з лютого 2020 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", застосувавши прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений з 01 січня 2021 р. в розмірі 2270 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 №1082-ІХ, для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за службу в умовах режимних обмежень відповідно до займаної посади перед звільненням; надбавка за особливості проходження служби та премія, для проведення з 01 лютого 2021 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", застосувавши прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений з 1 січня 2022 року в розмірі 2481 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-ІХ, для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за службу в умовах режимних обмежень відповідно до займаної посади перед звільненням; надбавка за особливості проходження служби та премія, для проведення з лютого 2022 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1 січня 2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", застосувавши прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений з 1 січня 2023 року в розмірі 2684 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2023рік" від 03.11.2022 №2710-ІХ, для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за службу в умовах режимних обмежень відповідно до займаної посади перед звільненням; надбавка за особливості проходження служби та премія, для проведення з 01 лютого 2023 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 другі примірники довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року по справі № 320/7251/24 позивач 02.08.2024 отримав від ІНФОРМАЦІЯ_3 лист №13/7136/с від 19.07.2024р. з доданими до нього довідками про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 29.01.2020р., 01.01.2021р., 01.01.2022р та 01.01.2023р.

Позивач вважає, що довідки не відповідають зобов`язанням покладеним судом на ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній звернувся з заявою від 13.08.2024р. вхідний №20113 до відповідача. В заяві виклав детальний порядок розрахунку грошового забезпечення встановлений Постанова № 704 від 30.08. 2017р. та рішенням суду і вказав які саме помилки допущені. Також в заяві звернув увагу що у випадку свідомого внесення до довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 29.01.2020р., 01.01.2021р., 01.01.2022р., та 01.01.2023р. завідомо неправдивих відомостей згідно статті 366 Кримінального Кодексу України є кримінальним правопорушенням.

У відповіді на звернення позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 видав нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020р. від 13.08.2024р. №13/8783/с в якій правильно розрахований тільки посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років.

Разом з тим розрахунки сум додаткові види грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, премія виправити відмовився та повідомив, що щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія обчислені у розмірах і відсотках відповідно до рішення Міністра оборони України та норм Постанови №704 від 30.08.2017р., лист № 13/9098/с від 20.08.2024р., отримав 10.09.2024р.

Позивачем 19 серпня 2024 року, в Київському окружному адміністративному суді, були отримані виконавчі листи №320/7251/24 від 07 серпня 2024 року.

В подальшому позивач звернувся до державної виконавчої служби з заявами про примусове виконання рішення суду.

Постановами державного виконавця від 28 серпня 2024р. були відкриті виконавчі провадження № 75915524; №75915392; №75915150; №75914960, в пункті другому яких було зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

16 вересня 2024 року позивач звернувся до державного виконавця з клопотаннями накласти на боржника - ІНФОРМАЦІЯ_4 штраф у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановити новий строк виконання рішення суду, оскільки у визначений державним виконавцем строк рішення суду виконано не було.

Проте, жодної відповіді позивачем отримано не було. Разом з тим, 09 жовтня 2024 року позивач отримав постанови про закінчення виконавчих провадженнях: № 75915524; №75915392; №75915150; №75914960 від 04 жовтня 2024 року. Не погоджуючись з постановами про закриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон Укради «Про виконавче провадження» (Далі - Закон).

У відповідності до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності, яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа.

Так, відповідно до пункту 5 частини першої вказаної статті Закону, у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень. Водночас, частиною першою статті 39 Закону передбачено вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, відповідно до ч. 2 цієї статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінчено у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В матеріалах виконавчих проваджень, наданих відповідачем, вбачається, що листами ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив що, відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 по справі № 320/7251/24 в частині видачі довідки станом на 01.01.2024 було виконано в добровільному порядку, що підтверджується листами ІНФОРМАЦІЯ_5 № 13/7136/с від 19.07.2024 до ГУ ПФУ у м.Києві та довідками №№ 13/7132/с, 13/7133/с, 13/7134/с та 13/7135/с від 19.07.2024.

Державним виконавцем 04.10.2024 керуючись вимогами п.9 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, оригінали виконавчих документів направлено до суду, копії постанов сторонам виконавчого провадження до відома.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, п.15, 18 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Також відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Суд зазначає, що державний виконавець не зобов`язаний перевіряти правильність розрахунків, проте, він зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Крім того, суд вважає, що у разі неможливості встановити виконання рішення суду повністю, державний виконавець має право застосовувати п.15, 18 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає уваги, що в рішенні Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №320/7251/24, суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_5 не тільки видати довідки про розмір грошового забезпечення, а й вказав якими нормам Законів України та Постановам Кабінету Міністрів України повинні відповідати видані довідки.

Приписами частині 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Відповідачем не надано доказів звернення до суду із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець при отримані довідок на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 по справі №320/7251/24 не перевірив відповідність їх, нормам Законів України та Постановам Кабінету Міністрів України, які зазначені у рішенні суду, не застосував до виникненних обставин норми п.15, 18 ч.3 ст.18 та ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», а також не звертався до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення, чим порушив права позивача та не дотримав вимоги, передбачені частиною другою статті 2 КАС України.

Отже, рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 по справі №320/7251/24, ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконано, а постанови про закінчення виконавчого провадження у виконавчих проваджень №75915524, №75915392, №75915150, №75914960 від 04 жовтня 2024 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірність своїх рішень.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід війни 2-ої групи. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90,143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича у виконавчому провадженні №75915524 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича у виконавчому провадженні №75915392 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича у виконавчому провадженні №75915150 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича у виконавчому провадженні №75914960 від 04 жовтня 2024 про закінчення виконавчого провадження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.