Справа № 460/9913/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2025 року м. Рівне №460/9913/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Семенька В.М. в режимі відеоконференції,

відповідача-1: представник Юхименко Т.В.

відповідача-2: представник Чокан М.Б. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області Головного управління ДПС у Чернівецький області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач-1), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 11409/ від 01.08.2024.

Обґрунтовуючи позов, вказував, що податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки наказ Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 988-п від 24.06.2024 про проведення фактичної перевірки містить низку порушень. Зокрема, в наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють (юридичні підстави). В наказі зазначено кілька самостійних підстав для проведення перевірки, з огляду на що у позивача відсутня можливість зрозуміти, яка саме причина зумовила проведення перевірки за пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Зі змісту наказу не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримано ГУ ДПС у Чернівецькій області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу на проведення фактичної перевірки. Крім цього, в наказі № 988-п від 24.06.2024 період діяльності, який буде перевірятися, визначено таким чином: "Перевірку провести за період діяльності, з врахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу по дату завершення перевірки". Позивач вважає, що такий виклад періоду проведення перевірки позбавляє платника податків правової визначеності та є необґрунтованим. Покликаючись до правової позиції, сформульованої Верховним Судом у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийняте за наслідками незаконної та безпідставної фактичної перевірки, отже є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що зміст наказу про її проведення не відповідає вимогам, встановленим законом.

Ухвалою від 04.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25.09.2024. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач-1 23.09.2024 подав клопотання про залучення співвідповідача Головне управління ДПС у Чернівецькій області.

У встановлений судом строк відповідач-1 подав відзив, в якому позов заперечив повністю. Обґрунтовуючи заперечення, зазначив, що згідно з пп. 80.2.3, п.80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (п.п.80.2.3 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (п.п.80.2.7 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України).

Вказав, що зазначення в наказі будь-яких додаткових відомостей та фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки, приписами підпункту 81.1 статті ПК України не вимагається.

Оскільки при призначенні фактичної перевірки порушень допущено не було, а встановлені під час фактичної перевірки обставини свідчили про вчинення платником податків податкового правопорушення, відповідач-1 вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте правомірно, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим просить відмовити в позові повністю.

Протокольною ухвалою від 25.09.2024 підготовче засідання відкладено до 07.10.2024 у зв`язку з неявкою представника позивача.

Представник позивача 01.10.2024 через підсистему "Електронний суд" подав відповідь на відзив. Покликаючись до правових позицій Верховного Суду, вказує, що виявлення під час розгляду справ допущення контролюючим органом істотних порушень норм податкового законодавства (до прикладу, встановлення факту відсутності законних підстав для призначення перевірки), може спричиняти наслідки у вигляді скасування наказу про призначення перевірки та/або рішень, прийнятих за її наслідками. Зауважує, що відповідач у відзиві не надає підтвердження того, що він дійсно мав фактичні підстави для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , передбачені пп. 80.2.3 та 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України, водночас пп. 80.2.7 містить дві альтернативні правові підстави для проведення фактичної перевірки. Тому відповідач повинен був чітко вказати одну з цих правових підстав у наказі про проведення фактичної перевірки. За наведеного, позивач вважає, що відповідач не лише допустив недоліки в оформленні наказу про проведення фактичної перевірки № 988-п від 24.06.2024, а й взагалі не мав законних фактичних підстав для її проведення. Це своєю чергою є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Також представник позивача зазначив, що адміністратор кафе Дупешко Я.С. надавала пояснення з приводу виявлених порушень, яке додається до відповіді на відзив. В поясненні від 25.06.2024 адміністратор кафе "Dazay" Дупешко Я.С. вказує, що не видала чек на суму 194,00 грн у зв`язку з відсутністю електроенергії. Крім цього, відповідач у відзиві не надав пояснень щодо неможливості належним чином викласти в наказі про призначення фактичної перевірки період діяльності позивача, який буде перевірятися, хоча згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України він є обов`язковим реквізитом наказу про проведення перевірки.

У підготовче засідання 07.10.2024 сторони не прибули, подали клопотання про проведення підготовчого засідання без їх участі.

Ухвалою від 07.10.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - ГУ ДПС у Чернівецькій області, відповідач-2). Встановлено відповідачу-2 строк для подання відзиву на позов. У зв`язку із залученням співвідповідача відкладено підготовче засідання до 28.10.2024.

У встановлений судом строк відповідач-2 через підсистему "Електронний суд" подав відзив, в якому позов заперечив повністю. Підкреслив, що виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки, не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства. Наказ на проведення перевірки оформлений у відповідності до вимог пункту 81.1 статті 81 Кодексу та містить відповідні посилання щодо підстав проведення перевірки передбачених підпунктами 80.2.3 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу. При цьому норми ПК України не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу.

Як вбачається з наказу про проведення фактичної перевірки від 24.06.2024 № 988-п контролюючим органом призначено проведення перевірки позивача на підставі п.п.80.2.3, 80.2.7 п. 80.2 статті 80 ПК України. Також, згідно наказу, фактична перевірка здійснювалася за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, термін проведення фактичної перевірки визначено тривалістю 10 діб у період з 24.06.2024. Також в наказі зазначено, що фактичну перевірку здійснити за період діяльності платника податків (суб`єкта господарювання) за місцем фактичного провадження (здійснення діяльності (розташування господарських об`єктів) з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ.

Перед початком проведення фактичної перевірки працівниками відділу фактичних перевірок проведено контрольно-розрахункову операцію, а саме купівлю ролів Філадельфія по ціні 194,0 грн, РРО/ПРРО не застосувався, розрахунковий документ через ПРРО ф. н. встановленої форми не видався.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , при реалізації продуктів харчування (піца, роли тощо), незалежно від форми розрахунку (готівкової чи безготівкової) зобов`язаний надати розрахунковий документ. На момент проведення перевірки надано запит про надання документів, в тому числі виписку по руху коштів по банківському рахунку. В ході фактичної перевірки надано банківську виписку Приватбанку за період з 01.10.2024 по 25.06.2024.

Співставивши надану інформацію по руху коштів банківського рахунку, а саме розрахунки через еквайринг, з почековою інформацією баз даних СОД РРО, встановлено не проведення розрахункових операцій з реалізації продуктів харчування (піца, роли тощо) без застосування РРО/ПРРО та без видачі розрахункових документів на загальну суму 699613,70 грн.

Підсумовуючи наведене, відповідач-2 вважає, що податковий орган при винесенні податкового повідомлення-рішення від 01.08.2024 №11409/ діяв обґрунтовано, у межах повноважень та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення відсутні.

Ухвалою від 25.10.2024 задоволено заяву представника відповідача-2 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 17.12.2024 продовжено строк підготовчого провадження до 30.12.2024 та відкладено підготовче засідання на 30.12.2024.

30.12.2024 всі учасники справи подали до суду заяви про проведення підготовчого засідання за відсутності представників сторін.

Ухвалою від 30.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.01.2025.

21.01.2025 представник позивача та представник відповідача-2 подали клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 22.01.2025 відкладено судовий розгляд справи на 05.02.2025.

Ухвалою від 31.01.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 05.02.2025 представники сторін повністю підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи.

Протокольною ухвалою від 05.02.2025 оголошено перерву до 12.02.2025.

Протокольною ухвалою від 12.02.2025 оголошено перерву до 19.02.2025.

19.02.2025 відповідач-2 подав додаткові пояснення через "Електронний суд".

Протокольною ухвалою від 19.02.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 05.03.2025.

В судовому засіданні 05.03.2025 закінчено судовий розгляд справи проголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення.

Встановлені судом обставини справи.

ОСОБА_1 28.05.2022 зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису в ЄДР: 000154126; місце знаходження: АДРЕСА_2 . Види економічної діяльності: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний), 02.20 Лісозаготівлі, 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво, 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах, 02.10 Лісництво та інша діяльність у лісовому господарстві, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами.

З 30.05.2022 перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Рівненській області (а.с. 7-8).

Наказом Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 988-п від 24.06.2024 "Про проведення перевірки" керуючись ст. 19-1, п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.3, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80, пп. 69.2, 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, наказано:

Провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в кафе за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.06.2024 тривалістю 10 діб.

Перевірку провести за період діяльності, з врахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу по дату завершення перевірки з питань здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахункових операцій, готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів, неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками, дотримання роботодавцем законодавства з питань укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, наявності ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (а.с. 50).

Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі наказу № 988-п від 24.06.2024 видані направлення на перевірку від 24.06.2024 № 1783 та № 1784, відповідно до яких головні державні інспектори відділу фактичних перевірок Шинковий Дмитро Олександрович та ОСОБА_2 уповноважені провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в кафе за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.06.2024 тривалістю 10 діб.

Копію наказу від 24.06.2024 № 988-п вручено, а також пред`явлено направлення від 24.06.2024 № 1783, 1784 - ОСОБА_3 , адміністратору, 25.06.2024 о 15:21, що стверджується підписом представника платника податків (а.с. 51,52).

Результати перевірки оформлені Актом (довідкою) фактичної перевірки від 03.07.2024, номер реєстрації в органі ДПС від 04.07.2024 № 7354/Ж5/24-13-07-04/ НОМЕР_1 (а.с. 53-56, далі - акт фактичної перевірки), відповідно до якого перевірку проведено з 25.06.2024 по 03.07.2024 проведено перевірку господарської одиниці: кафе за адресою АДРЕСА_1 суб`єкта господарювання ОСОБА_1 , в присутності адміністратора ОСОБА_3 .

По змісту акту фактичної перевірки відображені відомості:

2.1.1. До перевірки надано реєстраційне посвідчення на реєстратор розрахункових операцій № НОМЕР_2 від 22.07.2022, ПРРО фіскальний № , дата реєстрації 22.07.2022.

2.1.7. Розрахункова книжка не реєструвалась.

2.2.2. Документ, що підтверджує право користування господарською одиницею - договір оренди приміщення б/н, площа господарської одиниці 37,0 м.кв.

2.2.4. Забезпечення можливості розрахунку у безготівковій формі за продані товари (надані послуги), наявність банківського платіжного терміналу - забезпечено.

2.2.11.1. Платник ПДВ - ні.

2.2.11.2. Група платника єдиного податку - ІІ, ставка податку 20%.

2.2.12. Проведення контрольної розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (ПРРО, розрахункової книжки) при продажу товарів (наданні послуг): "рол "Філадельфія" на загальну суму 194,00 грн.

2.2.13. Надання розрахункового документу встановленої форми та змісту: не надавався.

2.2.14. Фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій: фіскалізований.

2.2.20. Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки:

"На момент проведення фактичної перевірки кафе було відчинене. При замовленні рола "Філадельфія" за ціною 194,00 грн програмний реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ не видавався.

В ході перевірки ФОП ОСОБА_1 було надано на письмовий запит виписку з банку по рахунку за період з 01.10.2024 по 25.06.2024.

Співставивши інформацію по поточному рахунку ФОП ОСОБА_1 з наявною інформацією СОД РРО (баз даних), встановлено непроведення через ПРРО (ф. № ) безготівкових коштів за (надані послуги) реалізації товарів на загальну суму 699613,70 грн".

3.1. За висновком перевірки встановлено порушення: п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

4.1. Зауваження до акта перевірки: відсутні.

4.5. Додатки до акта перевірки: виписка по банку.

Акт фактичної перевірки підписаний перевіряючими; наявний запис про відправлення примірника акту ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом від 04.07.2024 (а.с. 53-56).

Актом від 04.07.2024 № 504/Ж6/24-13-07-04 про відмову від підпису та отримання акта фактичної перевірки стверджується, що після ознайомлення зі змістом акта фактичної перевірки від 03.07.2024 ОСОБА_4 відмовлено від підписання та отримання акта фактичної перевірки (а.с. 57). Позивач таких обставин не заперечив.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області 05.07.2024 за вихідним № 607/7/24-13-07-04 направило для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог Податкового кодексу України матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області (а.с. 37).

Головним управлінням ДПС у Рівненській області на підставі акта перевірки №7354/Ж5/24-13-07-04/ НОМЕР_1 від 03.07.2024 винесено податкове повідомлення-рішення від 01.08.2024 № 11409/, яким повідомлено ФОП ОСОБА_1 про те, що за порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за період з 06.10.2023 по 25.06.2024 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 349855,35 грн (а.с. 94-95).

Загальна сума фінансових санкцій в розмірі 349855,35 грн розрахована: відповідно до п. 15 ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг:

194,00 х 25% = 48,50 грн,

699613,70 х 50% = 349806,85 грн, що відображено в рекомендованому розрахунку до акту фактичної перевірки (а.с. 93).

Вважаючи прийняте ГУ ДПС у Рівненській області податкове повідомлення-рішення від 01.08.2024 № 11409/ протиправним у зв`язку з порушенням ГУ ДПС у Чернівецькій області процедури призначення та проведення фактичної перевірки, ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

При вирішенні цього публічно-правового спору суд враховує таке.

Відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким чином, у разі якщо платник податків обґрунтовуючи протиправність податкових повідомлень-рішень, вказує про порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо призначення та проведення перевірки, то суд повинен надавати правову оцінку таким підставам (доводам) в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень (податкових повідомлень - рішень), прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 19-1.1.4, 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Відповідно до абз. 1 ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №266/95-ВР від 06.07.1995 (далі Закон №266/95-ВР) контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 ст.80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Із змісту п.81.1 ст.81 ПК України слідує, що в наказі про проведення перевірки повинні зазначатися, серед іншого, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Відповідно до норм п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Щодо передбаченої пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України підстави варто зауважити, що чинне законодавство не деталізує форму та шляхи отримання такої інформації, однак вказує на те, що в такій інформації йдеться "про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації", при цьому така інформація отримана контролюючим органом в установленому законодавством порядку.

Суд встановив, що наказ Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 988-п від 24.06.2024 "Про проведення фактичної перевірки" виданий на підставі підпунктів 80.2.3 та 80.2.7 пункту 80.2 ст. 80 ПК України. Однак, крім покликання на норми Кодексу, такий наказ не містить відомостей про надходження письмового звернення покупця (споживача) оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, а також про наявну та/або отриману інформацію про можливі порушення таким платником податків діючого законодавства в частині використання праці найманих працівників та виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

З долучених відповідачем-2 до відзиву доказів, а також з пояснень представника відповідача-2 в судовому засіданні суд встановив, що 31.05.2024 до Державної податкової служби України надійшло електронне звернення громадянина ОСОБА_5 , зареєстроване за вхідним № К/1709/ЕЗ від 31.05.2024, в якому було зазначено, що " ОСОБА_6 , помічник-консультант народного депутата України та громадський діяч" звернувся з проханням порушити справу за несплату податків, порушення санітарних норм та неофіційного працевлаштування працівників... З мережі Інтернет та особистих звернень співробітників так званого закладу "Dazay" за адресою вулиця Ярослава Мудрого, 190а, Чернівці, Чернівецька область, Україна, 58007, стало відомо про існування цього закладу та порушень, які там відбуваються. У так званому "ресторані", який позиціонує себе як "доставка їжі" зі звернень співробітників та відвідувачів стало відомо про таке: згідно з інформацією на офіційній сторінці інстаграм закладу "Dazay" він розпочав свою роботу 2 вересня 2022 року, проте з власних джерел заявнику відомо, що заклад почав роботу набагато раніше; заклад не має жодної юридичної реєстрації; вони не платять жодних податків; у закладі працює від 4 до 10 людей та одна неповнолітня особа, яка прогулює школу; у цьому ресторані порушені усі санітарні норми та умови зберігання продуктів; також працівники не мають санітарної книжки... Провівши власну перевірку та попросивши свою помічницю відвідати цей заклад, стало відомо про таке: у закладі відмовляють давати чек, аргументуючи, що не працює термінал; у закладі немає куточка споживача; у закладі стояли на вітрині пляшки, схожі на алкоголь; можливість сплатити з картки на картку або готівкою; у закладі вірогідно відсутній сертифікований вогнегасник; у цьому місці всі працівники без рукавичок та належного одягу; відсутня будь-яка юридична реєстрація…» (а.с. 151-155).

Державна податкова служба України 12.06.2024 за вихідним № 3428/К/99-00-07-04-03-09, керуючись п. 5 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, та ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», надіслала звернення громадянина ОСОБА_7 , отримане через електронну скриньку ДПС, до Головного управління ДПС у Чернівецькій області для розгляду в межах компетенції, про що повідомила заявника (а.с. 156-157).

Матеріалами судової справи підтверджено, що 12.06.2024 на адресу ГУ ДПС у Чернівецькій області надійшов лист від ДПС України, в якому йдеться про звернення громадянина ОСОБА_8 від 30.05.2024 про несплату податків, порушення санітарних норм та неофіційного працевлаштування в закладі, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Як зазначив представник відповідача-2 в судовому засіданні, саме з метою перевірки інформації, вказаної в листах, відповідно до статті 19-1, підпункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 19.1 статті 75, підпунктів 80.2.3 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України на підставі наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 24.06.2024 N 988-п «Про проведення фактичної перевірки» була призначена та проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні вказав на невідповідність інформації, викладеної у зверненні громадянина ОСОБА_7 , вимогам закону, позаяк такий громадянин не є помічником народного депутата України, хоча ствердив протилежне у своєму зверненні. Вважає, що таке звернення не підлягало розгляду податковим органом.

У зв`язку з наведеними учасниками справи аргументами, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Стаття 3 Закону України «Про звернення громадян» визначає основні терміни, що вживаються в цьому Законі:

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Стаття 5 Закону України «Про звернення громадян» установлює вимоги до звернення:

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Особливою формою колективного звернення громадян до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, органу місцевого самоврядування є електронна петиція, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому статтею 23-1 цього Закону.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

При цьому, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Як встановлено судом, електронне звернення громадянина ОСОБА_7 від 30.05.2024 до Державної податкової служби України містить прізвище та ім`я заявника, його місце проживання, електронну поштову адресу, підписане автором. За таких обставин, на переконання суду, незазначення у зверненні по батькові заявника не є обставиною, яка виключає ідентифікацію особи, а відтак зазначених відомостей достатньо для встановлення авторства заявника. Водночас відомості щодо місця роботи/навчання заявника не вимагаються законом як такі, що підлягають зазначенню у звернення. Також закон не встановлює обов`язку відповідного органу, якому звернення адресоване, перевіряти достовірність зазначених відомостей про місце роботи, посаду заявника, якщо такі останнім повідомлені.

Встановлені судом обставини дають підстави вважати, що звернення громадянина ОСОБА_7 від 30.05.2024 відповідає вимогам закону та підлягало розгляду контролюючим органом в межах компетенції, а відтак було правомірно прийняте Державною податковою службою України та скероване з дотриманням статей 7, 15 Закону України «Про звернення громадян» на розгляд до Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Суд вважає, що в досліджуваній ситуації громадянин Ксеніч Олексій відповідає ознакам «споживача», який звернувся із заявою від 30.05.2024 до уповноважених державних органів та звертав увагу на несплату податків, порушення санітарних норм, неофіційне працевлаштування в закладі громадського харчування, діяльність якого поширюється на необмежене коло споживачів, таких, які користуються відповідними послугами, або мають намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.

Згідно з пп.14.1.171 п.14.1 ст.14 ПК України податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України Про інформацію.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про інформацію податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з п. 71.1 статті 71 ПК України Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Пунктом 74.1 ст. 74 ПК України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Відповідно до п. 74.3 ст. 74 цього Кодексу зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Отже, з огляду на наведене, суд встановив, що у відповідача-2 станом на 24.06.2024 була наявна отримана на законних підставах інформація, отримана від Державної податкової служби України шляхом надіслання для розгляду звернення громадянина ОСОБА_7 , яка вказувала на можливі порушення податкового законодавства в кафе за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , у тому числі в частині проведення розрахункових операцій та дотримання трудових відносин з працівниками.

Така інформація могла слугувати підставою відповідно до пп. 80.2.3 та пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України для призначення фактичної перевірки. Водночас, в наказі на призначення такої перевірки вона відповідачем-2 не зазначена. При цьому в наказі зазначена мета перевірки: дотримання порядку проведення розрахункових операцій, готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів, неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками, дотримання роботодавцем законодавства з питань укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, наявності ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі № 460/1239/19 вказав, що незазначення підстав у наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, в разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Згідно з встановленими судом фактичними обставинами справи посадові особи відповідача були допущені до проведення фактичної перевірки за місцем здійснення позивачем господарської діяльності; така перевірка була проведена.

Суд вважає, що формулювання підстав перевірки та її мети в наказі надавало об`єктивного розуміння того, що підставою для проведення перевірки є саме здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом, зокрема, у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій.

Також зміст наказу про призначення перевірки не призвів до таких порушень, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки.

З урахуванням наведеного, під час проведення перевірки посадові особи контролюючого органу дотримались порядку її проведення, що вказує на наявність правових та фактичних підстав для проведення спірної перевірки, а тому доводи позивача у цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо охопленого перевіркою періоду, суд звертає увагу на те, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 ст.102 ПК України, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 днів з дня вчинення відповідного правопорушення. Таким чином, в досліджуваних ситуаціях означений період застосування фінансових санкцій до позивача ГУ ДПС порушено не було.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку про правомірність призначення та проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 уповноваженими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області. Наведені позивачем аргументи таких висновків суду не спростовують.

Щодо виявлених фактичною перевіркою порушень.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , при реалізації продуктів харчування незалежно від форми розрахунку (готівкової чи безготівкової) зобов`язаний надати розрахунковий документ.

Як встановлено з акту фактичної перевірки та не заперечується позивачем, перед початком проведення фактичної перевірки уповноваженими посадовими особами відповідача-2 проведено контрольно-розрахункову операцію, а саме купівлю ролів «Філадельфія» по ціні 194,0 грн, при цьому РРО/ПРРО не застосувався, розрахунковий документ встановленої форми не видався.

Такі обставини позивач не заперечує. Водночас, представник позивача до відповіді на відзив, сформованої в системі "Електронний суд" 01.10.2024, долучив копію пояснення від 25.06.2024 ОСОБА_9 , в якому зазначено: "25.06.2024 при реалізації рола "Філадельфія" з креветкою не видала чек загальної суми 194 грн у зв`язку з тим, що відсутня електроенергія. Працюю згідно трудової угоди. В середньому виторг у кафе становить 6 тис. в день. З 01.10.2023 реалізувала продукції на 900 тис грн. Претензій до перевіряючих немає" (а.с. 116).

Суд враховує, що в акті перевірки не зазначено про відібрання пояснень від ОСОБА_9 під час фактичної перевірки, а також не зазначено, що пояснення є додатком до акту перевірки. Надане суду пояснення не містить прізвища, посади, підпису посадової особи, яка відібрала пояснення. Отже, надане представником позивача пояснення не може бути враховане як таке, що отримане під час фактичної перевірки. Водночас зміст пояснення не суперечить акту перевірки та підтверджує виявлене порушення.

Суд також враховує, що обґрунтовуючи позов, позивач не заперечував факту вчинення податкового правопорушення, не наводив з цього приводу жодних аргументів представник позивача під час судового розгляду справи.

Також актом перевірки стверджено та позивач не заперечує, що в ході фактичної перевірки представником суб`єкта господарювання було надано банківську виписку Приватбанку по рахунку ФОП ОСОБА_1 за період з 01.10.2023 по 25.06.2024, яка є додатком до акта перевірки (а.с.58-92).

Як встановлено судом, уповноважені особи відповідача-2, які проводили фактичну перевірку, співставивши надану платником податків інформацію по руху коштів банківського рахунку, а саме розрахунки через еквайринг, з почековою інформацією баз даних СОД РРО, встановили непроведення розрахункових операцій з реалізації продуктів харчування (піца, роли тощо) без застосування РРО/ПРРО та без видачі розрахункових документів на загальну суму 699613,70 грн.

Водночас сторона позивача факту непроведення розрахункових операцій з еквайрингу через РРО/ПРРО та без видачі покупцям розрахункових документів жодним чином не заперечила та не спростувала.

Щодо застосування під час фактичної перевірки інформації СОД РРО суд враховує таке.

Наказом Міністерства фінансів України 05 серпня 2020 № 477 затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі Порядок №477), яким встановлюється механізм функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СОД РРО) щодо отримання від реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) та програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - ПРРО) визначених законодавством даних та збереження таких даних у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи Державної податкової служби України.

З аналізу норм Порядку №477 вбачається, що система СОД РРО містить копії розрахункових документів, що отримані від РРО дротовим або бездротовими каналами зв`язку, створена з метою перевірки справжності, достовірності розрахункових документів та призначена для використання посадовими особами в межах повноважень для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків (окрім іншого) є - податкова інформація.

Згідно зі ст. 72 ПК України збір податкової інформації для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (пп.72.1.1.4).

Отже, податкова інформація зазначена в ст. 83 ПК України є належним доказом та може бути підставою для висновків під час проведення перевірок. Використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків. При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2024 у справі № 280/6832/23, який враховується судом при вирішенні цієї справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що під час фактичної перевірки контролюючий орган правильно встановив вчинене позивачем порушення та надав йому вірну правову кваліфікацію.

Згідно з п. 15 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 265/95-ВР у період з 1 серпня 2023 року по 31 липня 2025 року, але не пізніше ніж до дати припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, що здійснюють діяльність з продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або надають послуги, фінансова відповідальність за проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, невидачу (у паперовій та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання застосовується у таких розмірах:

25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Отже контролюючий орган при розрахунку спірної штрафної санкції щодо позивача правомірно застосував штрафну санкцію в розмірі 25% від суми 194,00 грн (перше вчинене порушення, виявлене під час фактичної перевірки ), та в розмірі 50% від суми 699613,70 грн (кожне наступне вчинене порушення, виявлене під час фактичної перевірки, при співставленні інформації з СОД РРО та з виписок банку по рахунку позивача) (а.с. 93).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд у цій справі також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши основні вагомі аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що контролюючий орган належними та допустимими доказами підтвердив правомірність своєї поведінки в межах спірних правовідносин, з дотриманням приписів чинного законодавства та не порушуючи встановленої процедури. Натомість платник податків не довів підставності своїх позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення є правомірним, а наведені позивачем аргументи не дають суду підстав для його скасування. Отже позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи результати судового розгляду, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДПС у Чернівецький області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецький області (вул. Героїв Майдану, 200А,м. Чернівці,Чернівецька обл.,58700, ЄДРПОУ/РНОКПП 44057187)

Повний текст рішення складений 18 березня 2025 року

Суддя Н.О. Дорошенко