Справа № 260/6198/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6198/24 пров. № А/857/1607/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року, ухвалене суддею Гебеш С.А. у м. Ужгороді Закарпатської області о 15:27, повний текст якого складений 18 грудня 2024 року у справі №260/6198/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ-ІМПОРТ" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2024 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ-ІМПОРТ" звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Закарпатській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Закарпатській області про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ-ІМПОРТ" критеріям ризиковості платника податку № 17499 від 05.09.2024; зобов`язати Головне управління ДПС в Закарпатській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМ-ІМПОРТ" з переліку платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості.

В обґрунтування протиправності спірного рішення покликається на подання всіх документів (доказів), які підтверджують реальність господарських операцій. Зазначає, що відповідач безпідставно перешкоджає у здійсненні господарської діяльності, включаючи до переліку ризикових платників податків, що унеможливлює реєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних. Також позивач наголошує на необґрунтованості спірного рішення. Контролюючим органом вказано лише коди податкової інформації згідно з Довідником кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженим Наказом ДПС України № 17 від 11.01.2023 (надалі - "Довідник кодів податкової інформації"), а саме: код 11; код 12; код 13, та із всього переліку обов`язкових реквізитів податкової накладної в оскаржуваному рішенні вказані лише коди товарів згідно з УКТЗЕД та податкові номери платників податків, при цьому замість дат конкретних операцій (дат податкових накладних) в оскаржуваному рішенні вказаний період - з 10.03.2024 по 05.09.2024, натомість не зазначено на підставі яких податкових накладних виявлено інформацію про ймовірні ризикові операції по ТОВ «ДМ - Імпорт» та з яких інформаційних баз даних щодо здійснення фінансово - господарських операцій виявлено інформацію про ймовірні ризикові операції по ТОВ «ДМ - Імпорт».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновків суду про відсутність підстав віднесення товариства до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Згідно доводів скаржника, прийняття такого рішення є передумовою зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Зазначає, що законодавством передбачено певний порядок виконання контролюючим органом своїх функцій щодо податкового контролю, що в правовідносинах, щодо яких виник спір, визначений в формі перевірки наданих платником пояснень та документів щодо проведення ним операцій. А тому саме рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних призведе до певних негативних правових наслідків для платника, та, вважаючи рішення контролюючого органу неправомірним, особа вправі буде звернутись до суду за захистом прав, свобод та інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, і в межах цього спору підставами позову, серед іншого, можуть бути доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу щодо віднесення платника до переліку таких, які відповідають критеріям ризиковості. Зауважує, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах, або внесення такої інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб здійснення податкового контролю, зокрема віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань. В свою чергу, безпосереднього рішення Комісії про віднесення платника до переліку таких, що відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача. Резюмує, що факт віднесення позивача до переліку підприємств з ознаками ризиковості не створює жодних правових наслідків для товариства та, відповідно, не створює перешкод в діяльності товариства як суб`єкта господарювання, оскільки за позивачем залишається право підтверджуючими документами довести реальність здійснення фінансово-господарських операцій у своїй діяльності, та у разі повноти документів по даних операціях, подальшого прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкових накладних/ розрахунків коригування. З огляду на наведене, вважає, що контролюючим органом з урахуванням податкової інформації, яка стала відомою у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, правомірно прийнято оскаржуване рішення про відповідність ТОВ «ДМ ІМПОРТ» критеріям ризиковості; підстав для скасування судом спірного рішення комісії не було.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом достовірно встановлено та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що Комісією Головного управління ДПС у Закарпатській області, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення №17499 від 05.09.2024 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість ТОВ «ДМ - Імпорт» критеріям ризиковості платника податків на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платників податків (т 1 а.с. 12).

Таке рішення податковим органом прийнято що у зв`язку з виявленням обставин та/або отримання інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності позивача за кодами податкової інформації:

11- накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

12 - постачання товарів (послуг) платнику (ам) податку, щодо якого (их) прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

13 - придбання товарів (послуг) у платника, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з вказаним рішенням, інформацією, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку є: «придбання » з 10.03.2024 по 05.09.2024 за кодом УКТЗЕД 8467 у платника податку задіяного в ризиковій операції за податковим номером 42908471; «придбання » з 10.03.2024 по 05.09.2024 за кодом УКТЗЕД 8502 у платника податку задіяного в ризиковій операції за податковим номером 42908471; «придбання » з 10.03.2024 по 05.09.2024 за кодом УКТЗЕД 8204 у платника податку задіяного в ризиковій операції за податковим номером 44909805; «постачання» з 10.03.2024 по 05.09.2024 за кодом УКТЗЕД 8467 платнику податку задіяного в ризиковій операції за податковим номером 42908471; «постачання» з 10.03.2024 по 05.09.2024 за кодом УКТЗЕД 8502 платнику податку задіяного в ризиковій операції за податковим номером 42908471.

Позивач, вважаючи рішення Комісії Головного управління ДПС у Закарпатській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №17499 від 05.09.2024 про відповідність ТОВ «ДМ - Імпорт» критеріям ризиковості платника податків на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платників податків протиправним, звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (пункт 201.16 статті201 ПК України).

Відповідно до пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Критерії ризиковості платника податків на додану вартість викладені у Додатку 1 до Порядку № 1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема:

« 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.».

Аналіз змісту указаного пункту свідчить про те, що законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Таким чином, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 23.06.2022 у справі № 640/6130/20.

Отже, пунктом 8 додатку № 1 Порядку № 1165 імперативно визначено, що підставою для його застосування повинна бути певна податкова інформація.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У постанові від 22 липня 2021 року по справі №520/480/20 Верховний Суд зауважив, що саме лише посилання Головного управління про те, що аналіз діяльності платника податків свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності.

Суд апеляційної інстанції, не заперечуючи наявність у відповідача повноважень на прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, що передбачені, зокрема, пунктом 8 Додатку 1 до Порядку №1165, зауважує, що зазначене рішення має бути прийняте відповідачем з дотриманням порядку його прийняття та на підставі підтвердженої належними доказами податкової інформації, обсяг якої є достатнім для висновку про ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення Комісії ГУ ДПС у Закарпатській області від №17499 від 05.09.2024 про відповідність/невідповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

У постановах від 05 січня 2021 року у справі №640/10988/20 та від 05 січня 2021 року у справі №640/11321/20 Верховний Суд вказав, що при вирішенні спорів такої категорії з огляду на правове регулювання, характер цих відносин суди мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісії та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації (Постанова Верховного Суду від 30.01.2021 у справі №340/1098/20).

Судом встановлено та не заперечується скаржником, що спірне рішення Комісії ГУ ДПС у Закарпатській області від №17499 від 05.09.2024 про відповідність ТОВ «ДМ - Імпорт» Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання ним податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування.

Як слушно наголошено судом першої інстанції, таке рішення прийнято у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, що суперечить положенням Порядку № 1165. Відповідно відповідач не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості. Також відповідачем не деталізовано податкову інформацію, визначену у п.8 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за №1165, на підставі якої прийнято оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Так, ГУ ДПС у Закарпатській області в оскаржуваному рішенні №17499 від 05.09.2024 року здійснено посилання на відповідні коди з Довідника кодів податкової інформації:

накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності

постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

З урахуванням наведеного ТОВ «ДМ-Імпорт» надіслано до контролюючого органу Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 04.09.2024, що дозволяло контролюючому органу пересвідчитися у наявності первинних документів та оцінити можливості ТОВ «ДМ-ІМПОРТ» бути учасником господарських операцій.

В даних повідомленнях були зазначені відомості про об`єкти оподаткування платника податків, а саме: СКЛАД (код КАТОТТГ UA004), який знаходиться у Тернопільська обл., село Байківці, вулиця Квітня, буд. 6г, корпус 41 (т.1 а.с. 15).

Поза увагою відповідача залишились обставини, що позивач мав орендовані офісні та складські приміщення, про що позивач звітував у відповідних формах звітності до контролюючого органу. Відтак, доводи спірного рішення №17499 від 05.09.2024 про відсутність у ТОВ «ДМ - Імпорт» місць для зберігання залишків нереалізованих товарів судом розцінюються як безпідставні.

Крім того, у вказаному рішенні не зазначено на підставі яких податкових накладних виявлено інформацію про ймовірні ризикові операції по ТОВ «ДМ - Імпорт» та з яких інформаційних баз даних щодо здійснення фінансово - господарських операцій виявлено інформацію про ймовірні ризикові операції по ТОВ «ДМ - Імпорт».

Слід наголосити, що реєстрацію податкових накладних компанії ТОВ «ДМ - Імпорт» не було зупинено та рішення Комісією регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної щодо діяльності даної компанії не приймалось.

Тому за відсутності конкретної податкової інформації з вказівкою на господарські операції та документи, пов`язавні з ТОВ «ДМ - Імпорт», оскаржуване рішення є необгрунтованим.

Судом апеляційної інстанції зауважує, що у межах розгляду спірних правовідносин судом не піддано аналізу первинні документи щодо придбання позивачем товару у своїх контрагентів та його подальшу реалізацію, так як змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.

Щодо наведених у рішенні від від 05.09.2024 №17499 обґрунтувань про придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, та реалізацію товарів (послуг) платникам податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону (постанова Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №340/422/19).

Слід зазначити, що відповідач не надав належних доказів, які б досліджувалися в ході засідання комісії, і які слугували для прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем не надано доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, а текст оскаржуваного рішення контролюючого органу не містить ані юридичних мотивів, ані фактичних мотивів класифікації заявника як ризикового платника податків.

Враховуючи наведене, відповідач не довів існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, тобто діяв не у спосіб визначений законодавством, тому оскаржуване рішення, як акт індивідуальної дії, не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості, є протиправним, що в свою чергу є підставою для його скасування.

За вказаних обставин, зважаючи не доведеність Головним управлінням ДПС у Закаратській області існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення Комісії Головного управління ДПС у Закарпатській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.09.2024 №17499 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та, відповідно, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині його скасування.

Щодо визначення податковому органу зобов`язання виключити Товариство з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає таке.

Положеннями пункту 6 Порядку № 1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вказані норми та те, що рішення відповідача про відповідність ТОВ «ДМ-ІМПОРТ» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку підлягає скасуванню, то зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Також, такий спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Тому позовні вимоги у зазначеній частині також підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законних рішень, які скасуванню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі № 260/6198/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний