Справа № 580/5252/24
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5252/24 Суддя (судді) першої інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочко Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 травня 2024 року №08 про відмову у перерахунку пенсії: "перехід на інший вид пенсії" згідно Закону України "Про державну службу";

- зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи на посадах, віднесених до посад службовців (державної служби) з 05 липня 2001 року по 01 травня 2016 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області та Головне управління пенсійного фонду в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію: "перехід на інший вид пенсії" згідно Закону України "Про державну службу", починаючи з дати звернення до органів Пенсійного фонду України - 25 квітня 2024 року та виплачувати пенсію відповідно до вимог вказаного законодавства.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю:

- скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 травня 2024 року №08 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 04 липня 2001 року по 24 квітня 2024 року відповідно до довідки Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 23 квітня 2024 року № 307-12/01-21;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 25 квітня 2024 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 19 квітня 2024 року №15, від 19 квітня 2024 року №16.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач - ГУ ПФУ в Запорізькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначив про те, що посадові особи органів місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" після 04 липня 2001 року, а відтак періоди роботи позивача, починаючи з 05 липня 2001 року до 01 травня 2016 року не підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Додатково зазначив про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" до 04 липня 2001 року.

Також звернув увагу на передчасність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 25 квітня 2024 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 19 квітня 2024 року №15, від 19 квітня 2024 року №16, оскільки розмір пенсійних виплат суб`єктом владних повноважень не обраховувався та є його дискреційними повноваженнями.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області і отримує пенсію відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_1 від 17 лютого 1978 року ОСОБА_1 01 березня 1995 року прийнято спеціалістом 1 категорії Відділу освіти Соснівського райвиконкому м. Черкаси по переводу з дошкільного закладу №52 та присвоєно 14 ранг державного службовця в межах сьомої категорії (наказ від 28 лютого 1995 року №77);

22 березня 1995 року прийнята присяга державного службовця (ст. 17 Закону України "Про державну службу");

01 березня 1997 року присвоєно по сьомій категорії "Державний службовець 13 рангу" (наказ від 26 лютого 1997 року №37/1);

20 січня 2003 року звільнено у зв`язку з переведенням в управління освіти міськвиконкому (п. 5 ст. 36 КЗпП України), ( розпорядження від 20 січня 2003 року 9/1-01-5к);

21 січня 2003 року призначена по переводу із відділу освіти виконавчого комітету Соснівської районної ради на посаду спеціаліста І категорії відділу шкіл та дошкільних закладів як таку, що пройшла за конкурсом, із збереженням 13 рангу шостої категорії посадової особи місцевого самоврядування (розпорядження від 31 січня 2003 року №67-р/к/);

01 січня 2005 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу шкіл та дошкільних закладів, як така, що перебувала в кадровому резерві (розпорядження від 13 січня 2005 року №07-р/к/);

01 лютого 2008 року переведена на посаду головного спеціаліста відділу з навчально- виховної роботи звільнивши з посади головного спеціаліста відділу шкіл та дошкільних закладів (розпорядження від 31 січня 2008 року №40-р/к/);

01 січня 2009 року переведена на посаду головного спеціаліста відділу навчально-виховної роботи управління освіти департаменту освіти та гуманітарної політики, звільнивши з посади головного спеціаліста відділу з навчально-виховної роботи управління освіти міськвиконкому (розпорядження від 16 січня 2009 року №81-р/к/);

01 травня 2009 року переведена на посаду головного спеціаліста відділу навчально- методичної роботи управління освіти департаменту освіти та гуманітарної політики (розпорядження від 26 травня 2009 року №372-р/к/);

02 липня 2010 року призначена на посаду завідувача сектору дошкільної освіти управління освіти департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської місткої ради, як така, що перебуває у кадровому резерві на цю посаду (розпорядження від 02 липня 2010 року №148-р/к/);

04 січня 2022 переведена на посаду головного спеціаліста відділу дошкільної та позашкільної освіти управління освіти департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (розпорядження від 24 грудня 2021 року №550-р/к/);

24 квітня 2024 року припинено службу в органах місцевого самоврядування у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (ст. 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування") (розпорядження від 16 квітня 2024 року № 135-р(к).

Відповідно до довідки Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 23 квітня 2024 року №307-12/01-21 стаж ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування станом на 24 квітня 2024 року складає 29 років 01 місяць 23 дні.

25 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про перехід на інший вид пенсії по Закону України "Про державну службу" (а.с. 52-53).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за наслідками розгляду заяви позивача прийнято рішенням про відмову у перерахунку пенсії від 02 травня 2024 року №08, яке обґрунтовано тим, що до стажу державної служби ОСОБА_1 можливо зарахувати період роботи з 01 березня 1995 року по 04 липня 2001 року в відділі освіти Соснівського райвиконкому м. Черкаси, проте оскільки станом на 01 травня 2016 року заявниця не обіймала посаду державного службовця, що визначені ст. 37 Закону України "Про державну службу", та має стаж державної служби 6 років 4 місяці 4 дні, прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії згідно Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю права.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у перерахунку пенсії позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 13 лютого 2019 року у справі №822/524/18 дійшов висновку про те, що стаж позивач на посадах державної служби становить понад 29 рокі, а тому остання має право на призначення пенсії державного службовця згідно зі ст. 37 Закону №3723-XII та наявні правові підстави для переведення її з пенсії призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до Закону №3723-XII.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону " №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 січня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач в період з 01 березня 1995 року по 24 квітня 2024 року працювала на посадах в органах місцевого самоврядування.

Згідно з довідкою Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 23 квітня 2024 року №307-12/01-21 стаж ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування станом на 24 квітня 2024 року складає 29 років 01 місяць 23 дні.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт наголосив, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII до 04 липня 2001 року (по дату набуття чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а тому позивачу до стажу державного службовця зараховано період з 01 березня 1995 року по 04 липня 2001 року, що становить 6 років 04 місяці 04 дні, інші періоди не підлягають зарахуванню.

Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_1 від 17 лютого 1978 року ОСОБА_1 01 березня 1995 року ОСОБА_1 22 березня 1995 року прийняла присягу державного службовця та працювала на посадах:

з 21 січня 2003 року спеціаліста І категорії відділу шкіл та дошкільних закладів;

з 01 січня 2005 року головного спеціаліста відділу шкіл та дошкільних закладів;

з 01 лютого 2008 року головного спеціаліста відділу з навчально- виховної роботи;

з 01 січня 2009 року головного спеціаліста відділу навчально-виховної роботи управління освіти департаменту освіти та гуманітарної політики;

з 01 травня 2009 року головного спеціаліста відділу навчально- методичної роботи управління освіти департаменту освіти та гуманітарної;

з 02 липня 2010 року завідувача сектору дошкільної освіти управління освіти департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської місткої ради;

з 04 січня 2022 року спеціаліста відділу дошкільної та позашкільної освіти управління освіти департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради.

24 квітня 2024 року припинено службу в органах місцевого самоврядування у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби".

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року №2493-ІІІ встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких:

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;

сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посади на яких позивач перебувала в органах місцевого самоврядування відносяться до зазначених категорії та підлягають до зарахування до стажу державної служби.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постановах від 13 травня 2021 року у справі № 623/198/17, від 29 вересня 2022 року у справі № 234/6967/17 та від 09 травня 2023 року у справі № 560/928/20.

Як встановлено судом першої інстанцій, ОСОБА_1 має стаж на посаді державної служби понад 20 років, працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців, досягла пенсійного віку, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на пенсію державного службовця на підставі п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.

Щодо висновків суду про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 25 квітня 2024 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 19 квітня 2024 року №15, від 19 квітня 2024 року №16, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції станом на час подання заяви про перерахунок пенсії (25 квітня 2024 року) позивач отримувала пенсію відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1057-IV.

25 квітня 2024 року позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перехід на пенсію за віком згідно з пунктами п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, в даному випадку має місце призначення іншого виду пенсії, а саме за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Вказані висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18 та Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21 та від 09 квітня 2024 року у справі №560/9407/22.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач має 29 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, внаслідок чого набула права на пенсію державного службовця на підставі п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Ураховуючи, що позивач після призначення пенсії за віком продовжувала працювати на державній службі до 25 квітня 2024 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із урахуванням наданих нею довідок.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 25 квітня 2024 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 19 квітня 2024 року №15, від 19 квітня 2024 року №16.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 січня 2025 року по справі №560/2123/24.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку