Справа № 520/23775/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Справа № 520/23775/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, у якому просить скасувати рішення відповідача від 24.04.2024 №21942/0901 про застосування фінансової санкції.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач подає позов щодо скасування рішення ГУ ДПС у Харківській області про накладення штрафу у розмірі 17 000 грн, яке було прийнято за результатами перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Контролюючий орган стверджує, що позивач здійснювала діяльність без необхідної ліцензії, порушуючи Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за №481/95-ВР (надалі по тексту - Закон №481/95-ВР). ОСОБА_1 оскаржила це рішення в адміністративному порядку, але її скарга була відхилена. Позивач вказує на порушення процедури перевірки, які, на її думку, є підставами для визнання рішення контролюючого органу неправомірним. Також наведені фактичні обставини, включаючи реєстрацію ОСОБА_1 як ФОП, місце її діяльності та особливості ведення бізнесу. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що на підставі наказу ГУ ДПС від 29.02.2024 №892-11 посадовими особами проведено перевірку діяльності ФО-П ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . У ході перевірки з 14.03.2024 по 15.03.2024 було встановлено, що ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю підакцизними товарами без відповідної ліцензії, що порушує ч.23 ст.15 Закону України №481/95-ВР. Виявлені порушення зафіксовано в акті перевірки від 18.03.2024 №10265. Згідно з інформацією фіскальних чеків, 03.12.2023 було реалізовано тютюнові вироби (сигарети "Прилуки Класичні 8") без ліцензії. За це порушення передбачено фінансову санкцію: штраф у розмірі 17 000 грн, що підтверджено рішенням від 24.04.2024 №21942/0901. Позивачем заперечення на акт не подавались. Просить у позові відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив. Вказує, що контролюючий орган посилається на дані з системи обліку даних реєстратора розрахункових операцій для підтвердження порушення, але позивач зазначає, що такі дії суперечать законодавству. Верховний Суд у постанові викладені у постанові від 02 березня 2023 року по справі №380/13375/21 наголосив, що фактична перевірка має оцінювати реальні дії суб`єкта, а не аналізувати аналітичні дані. У цьому випадку перевірка проводилась без дослідження реального стану речей на місці. Позивач також вказує, що операція, на яку спирається орган від 03.12.2023, відбулась задовго до початку перевірки 14.03.2024, що суперечить меті фактичної перевірки. Оскаржувані висновки базуються на аналітичних даних без належного документального підтвердження, що є порушенням вимог законодавства. Позивач підкреслює відсутність фіскальних доказів факту реалізації підакцизних товарів під час перевірки.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив. Вказує, що ГУ ДПС у відзиві зазначає, що використання даних РРО (електронні копії чеків та фіскальні звіти) відповідає нормам Податкового кодексу. Основним встановленим порушенням була роздрібна торгівля тютюновими виробами без ліцензії. Контролюючий орган наголошує, що проведення контрольної розрахункової операції є їх правом, а не обов`язком. Як підтвердження, надано витяг з Реєстру фіскальних чеків, що свідчить про реалізацію сигарет 03.12.2023. Податкова інформація, отримана від позивача, використана законно. Також контролюючий орган зауважує, що перевірка проводиться без попередження платника податків, згідно з законодавством.

Ухвалою суду справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована як фізична ососба-підприємець 01.02.2017, здійснює роздрібну торгівлю за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи РРО (фіскальний номер , зареєстрований 26.04.2023).

На підставі наказу відповідача від 29.02.2024 №892-п останній провів фактичну перевірку позивача з 14.03.2024 по 15.03.2024 з питань дотримання Закону №481/95-ВР.

За результатами перевірки складено акт від 18.03.2024 №10265/20-40-09-01-03/, у якому зафіксовано порушення роздрібна торгівля тютюновими виробами без ліцензії на основі даних СОД РРО (чек від 03.12.2023).

На підставі акту контролюючим органом прийнято рішення від 24.04.2024 №21942/0901 про застосування фінансової санкції у розмірі 17 000,00 грн.

Позивач оскаржила рішення в адміністративному порядку, але ДПС України залишила скаргу без задоволення (рішення від 12.07.2024 №21648/6/99-00-06-03-02-06).

Позивач вважає таке податкове повідомлення-рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого порушеного оправа.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за №481/95-ВР, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 за №1251 (надалі по тексту - Положення № 1251).

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, пунктом 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Спеціальним законом, що визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, є Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, виходячи з аналізу перелічених норм законодавства, суд доходить висновку, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватись лише за наявності відповідної ліцензії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №10 від 11.01.2006, №767 від 23.05.2007, №850 від 10.08.2011, №1050 від 16.12.2015, №285 від 31.03.2021) затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За правилами пункту 5 Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами головного управління ДПС у Харківській області на підставі наказів від 29.02.2024 №892-п, у період з 05.03.2024 по дату завершення перевірки, проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) (далі за текстом ФО-П ОСОБА_1 , позивач) з питань дотримання вимог Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За результатами проведеної фактичної перевірки контролюючим органом складено Акт «Про результати фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 від 18.03.2024 року №10265/20-40-09-01-03/ (далі за текстом Акт, Акт перевірки) відповідно до висновків якого встановлено порушення ч. 23 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Тобто, перевіркою встановлено факт здійснення позивачем господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії.

Під час розгляду справи позивач не надав доказів на спростування факту здійснення ним господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами. Так само позивач не надав доказів того, що він має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами.

З огляду на викладене суд прийшов переконання про те, що позивачем здійснено господарську діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, за що відносно позивача застосовано відповідні фіксовані санкції.

Разом з тим, позивач, не оспорюючи факт здійснення ним роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами без відповідної ліцензії, оскаржує спірні рішення про застосування фінансових санкцій, посилаючись на їх необґрунтованість та порушенням контролюючим органом процедури їх прийняття.

Досліджуючи доводи позивача щодо протиправності оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій, суд зазначає наступне.

Щодо доводів позивача про те, що використання даних системи обліку даних реєстратора розрахункових операцій (далі СОД РРО).

Позивач стверджує, що використання даних СОД РРО виходить за межі предмета фактичної перевірки, оскільки остання має досліджувати фактичний стан справ на момент перевірки, а не минулі операції.

Відповідач посилається на статті 19, 62, 71, 72, 74 ПК України, які дозволяють використовувати податкову інформацію, включаючи дані СОД РРО, для здійснення контролю, зокрема за обігом підакцизних товарів.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 72.1.1.4 п. 72.1 ст. 72 ПК України, інформація про застосування РРО, включаючи електронні копії чеків, є частиною податкової інформації, яка може бути використана контролюючим органом.

Пункт 83.1.2 ст. 83 ПК України підтверджує, що податкова інформація є підставою для висновків під час перевірок.

Верховний Суд у постанові від 04.10.2022 у справі №810/1394/16 вказав, що при фактичній перевірці з питань обігу підакцизних товарів контролюючий орган вправі досліджувати пов`язані питання, включаючи аналіз розрахункових операцій.

Таким чином, використання даних СОД РРО є правомірним і не виходить за межі повноважень відповідача, оскільки ці дані підтверджують факт реалізації тютюнових виробів.

Щодо доводів позивача про те, що встановлення факту реалізації підакцизних товарів.

Відповідач встановив факт реалізації тютюнових виробів на підставі фіскального чека від 03.12.2023 (сигарети "Прилуки Класичні 8", ціна 63,00 грн), отриманого з СОД РРО.

Позивач не надала доказів, що спростовують факт реалізації, обмежившись твердженнями про процедурні порушення.

Суд вважає, що фіскальний чек є належним доказом здійснення розрахункової операції, а отже, і реалізації підакцизних товарів.

Аргумент позивача про те, що перевірка мала встановити реалізацію саме під час її проведення, відхиляється, оскільки законодавство не обмежує фактичну перевірку лише моментом її проведення, а дозволяє використовувати наявну податкову інформацію (ст. 74 ПК України).

Відсутність контрольної розрахункової операції не впливає на законність висновків, адже п. 80.4 ст. 80 ПК України визначає її як право, а не обов`язок контролюючого органу.

Щодо відсутності ліцензії. Позивач не заперечує відсутність ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами. За наявності доказів реалізації тютюнових виробів без ліцензії (чек від 03.12.2023), порушення ч. 23 ст. 15 Закону №481/95-ВР є доведеним.

Щодо доводів позивача, що процедурних порушень. Позивач посилається на висновки Верховного Суду у справі №380/13375/21 від 02.03.2023, де зазначено, що фактична перевірка досліджує фактичний стан справ, а не бухгалтерські документи. Проте суд вважає, що дані СОД РРО не є бухгалтерськими документами, а відображають фактичні розрахункові операції, що мають значення для контролю за обігом підакцизних товарів.

Відсутність запиту на документальне підтвердження даних СОД РРО не є порушенням, оскільки фактична перевірка проводиться без попередження (п. 80.1 ст. 80 ПК України), а дані СОД РРО самі по собі є достатніми доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені перевірки були виявлено факти здійснення позивачем роздрібної торгівлі тютюновими виробами без відповідної ліцензії.

Статтею 111 Податкового кодексу України встановлено, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: 111.1.1. фінансова; 111.1.2. адміністративна; 111.1.3. кримінальна.

Пунктом 111.3 статті 111 Податкового кодексу України передбачено, що притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення не звільняє фізичну особу чи посадових (службових) осіб юридичної особи у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів.

Фінансові санкції, які застосовуються до суб`єктів господарської діяльності на підставі Закону №481 за порушення вимог цього Закону, виходячи із змісту ч.1 ст.238 Господарського кодексу України є адміністративно-господарськими санкціями, які застосовуються до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності і є заходами організаційно-правового або майнового характеру, спрямованими на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Тобто, вирішення питання щодо застосування до особи адміністративної відповідальності фізичної особи за скоєне адміністративне правопорушення жодним чином не впливає на питання притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за порушення норм податкового законодавства.

Так, судом під час розгляду справи встановлено відповідач діяв у межах своїх повноважень, обґрунтовано застосувавши санкцію на підставі встановленого порушення. Позивач не довела суттєвих процедурних порушень, які б вплинули на законність рішення від 24.04.2024 №21942/0901. Рішення є законним і обґрунтованим, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Інших доводів щодо протиправності оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій позивачем не наведено.

Суд звертає увагу, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо неправомірності оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій відносно позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, на підставі наявних доказів.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення.

У відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати понесені позивачем покласти на останнього.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Судові витрати понесені позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження/зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Головне управління Державної податкової служби у Харківській області місцезнаходження місто Харків, вулиця Григорія Сковороди, будинок № 46, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 17.03.2025.

Суддя М. І. Садова