Справа № 826/4863/18
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року справа № 826/4863/18
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Міністерства економіки України до закритого акціонерного товариства «Агрохімія» про продовження терміну дії санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство економіки України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до закритого акціонерного товариства «Агрохімія», в якому просить:

- продовжити дію спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка була застосована наказом Мінекономрозвитку від 19.09.2017 №1383 до іноземного суб`єкта господарської діяльності ЗАО «Агрохімія» на термін до усунення порушень статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та статей 187, 194, 195, 196, 198 Митного кодексу України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що іноземним суб`єктом господарської діяльності відповідачем не усунуто порушення вимог статей 187, 194, 195, 196, 198 Митного кодексу України, а тому доцільним є подовження дії спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України. Позивачем додатковими пояснення повідомлено суд, що починаючи з 07.02.2019 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» було виключено, тобто скасовано дію спеціальних санкцій, застосованих до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, тому суд на підставі ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 07.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 07.01.2025 №01-19/93/25 до Черкаського окружного адміністративного суду передано 244 судові справи, у тому числі адміністративну справу №826/4863/18.

Дана адміністративна справа 22.01.2025 передана шляхом автоматизованого розподілу судді Черкаського окружного адміністративного суду Каліновській А.В.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 прийнято справу до провадження судді Каліновської А.В. та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 здійснено заміну у справі первинного позивача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та його правонаступника - Міністерство економіки України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Генеральна прокуратура України листом від 12.09.2017 №10/4/1-4091-14-157 дск-вих17, звернулась до Мінекономрозвитку з поданням про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до іноземного суб`єкта господарювання ЗАО «Агрохімія». У вказаному листі Генеральною прокуратурою України (далі ГПУ) зазначено, що групі акціонерне товариство «Мінерально-хімічна компанія «Єврохім» (далі - AT «МХК «Єврохім») належить контрольний пакет акцій нерезидента ООО «Агрохимуниверсал», який є офіційним дистриб`ютором хімічної продукції на території України, а дані підприємства пов`язані спільною господарською діяльністю; суб`єктами господарювання Російської Федерації, які входять до структури AT «МХК «Єврохім» здійснено переміщення азотних добрив залізничним транспортом до тимчасово не підконтрольної території Донецької та Луганської областей; переміщення азотних добрив на зазначену територію відбувалось без належного митного оформлення та з перетином частини кордону України, який є тимчасово неконтрольованим та закритим відповідно до вимог законодавства України, а саме наказом Державної фіскальної служби України від 22 грудня 2014 року №385, яким з 01 січня 2015 року було припинено рух через митні пости тимчасово непідконтрольних українській владі територій Донецької та Луганської областей.

Наказом Мінекономрозвитку від 19 вересня 2017 року №1383 про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб`єктів господарської діяльності відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», на підставі подання ГПУ від 12.09.2017 №10/4/1-4091-14-157 дск-вих17, зокрема, до ЗАО «Агрохімія» застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Мінекономрозвитку листом від 21.12.2017 №4102-12/47858-05 звернулося до ГПУ щодо розгляду питання стосовно доцільності подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення господарської діяльності іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності компанії ЗАО «Агрохімія».

ГПУ надіслала у відповідь лист від 23.01.2018 №10/4/3-4091-14, в якому ГПУ запропоновано подовжити дію спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до компанії ЗАО «Агрохімія» наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 19 вересня 2017 року №1383.

Мінекономрозвитку вважачи, що підставою для подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності є не усунення ЗАО «Агрохімія» впорушень статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та статей 187, 194, 195, 196, 198 Митного кодексу України, звернулось до суду з даним.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 187 Митного кодексу України, транспортні засоби комерційного призначення, якими переміщуються пасажири та/або товари через митний кордон України, підлягають митному контролю та митному оформленню.

Згідно з положеннями статті 194 Митного кодексу України, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють орган доходів і зборів, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 Митного кодексу України.

У відповідності до статті 195 Митного кодексу України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року №751. Переміщення окремих видів товарів через митний кордон України може здійснюватися у спеціально визначених пунктах пропуску через державний кордон України.

Положеннями статті 196 Митного кодексу України визначено, що заборонено переміщення товарів, через митний кордон України з порушенням вимог Митного кодексу України та інших законів України.

Згідно з нормами статті 198 Митного кодексу України, органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України, згідно з статтею 335 цього Кодексу, подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Отже, відповідно до подання ГПУ, суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності відповідачем при здійсненні зовнішньоекономічних операцій було порушено вимоги статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», статей 187, 194, 195, 196, 198 Митного кодексу України.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності є не усунення ЗАО «Агрохімія» порушень статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та статей 187, 194, 195, 196, 198 Митного кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», у редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб`єктами господарської діяльності своїх обов`язків згідно з цим або пов`язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України; застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов`язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства (частина друга статті 37 вказаного Закону).

Відповідно частини шостої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (в редакції до 07 лютого 2019 року), тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб`єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду. Для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики на підставі інформації ініціатора застосування даної санкції звертається з позовною заявою до суду (частина сьома, восьма статті 37 вказаного Закону в редакції до 07 лютого 2019 року).

Відповідно до абзацу 2 пункту 4.9 Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52, на підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності разом із відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності та/або відділом позовної роботи готують відповідну позовну заяву до суду.

Аналіз наведених норм в контексті заявлених позовних вимог дає змогу суду погодитись з доводами позивача про наявність підстав для продовження дії спеціальної санкції до нерезидента ЗАО «Агрохімія» станом на час звернення до суду з цим позовом.

Проте, суд наголошує, що 21 червня 2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII (далі - Закон №2473-VIII), згідно з підпунктом «д» пункту 3 частини 4 статті 16 якого, внесено зміни до законодавчих актів України, шляхом виключення із Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» статті 37.

У відповідності до частини 1 статті 16 Закону №2473-VIII, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через сім місяців з дня набрання ним чинності, тобто 07 лютого 2019 року. У редакції Закону №959-XII, що діє з 07 лютого 2019 року зазначено, що статтю 37 виключено на підставі Закону № 2473-VIII від 21 червня 2018 року.

Крім того, Порядок застосування спеціальних санкцій був передбачений Положенням про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженим наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 № 52, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 травня 2000 року за № 260/4481 (далі - Положення).

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2019 у справі №640/5376/19, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 26.02.2020 визнано протиправним та нечинним Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затверджене Наказом Міністерства економіки України № 52 від 17.04.2000 року, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05 травня 2000 року за № 260/4481. Крім того, наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 19.08.2020 №1599 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 №52» визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства економіки України від 17.04.2000 №52 «Про затвердження Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.05.2000 за №260/4481 (зі змінами).

Суд зазначає, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року №1-рп/1999).

Таким чином, з 07 лютого 2019 року застосування в Україні адміністративно - господарських санкцій, передбачених статтею 37 Закону №959-XII стало неможливим, у зв`язку з відсутністю їх закріплення на законодавчому рівні.

Оскільки станом на час судового розгляду адміністративної справи втратили чинність положення статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» щодо застосування спеціальної санкції з тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов`язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки та можливості продовження такої спеціальної санкції, Урядом України скасовано дію спеціальних санкцій, застосованих до 07.02.2019 до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності згідно зі статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», відсутні правові підстави для продовження санкції, застосованої до відповідача на підставі наказу Мінекономрозвитку від 19.09.2017 №1383.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА