Справа № 600/390/24-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/390/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

17 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови їй у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі №600/2347/22-а, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити їй недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію в сумі 219360,34 грн, нараховану на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі № 600/2374/22-а.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі № 600/2347/22-а, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 нараховану суму пенсії у розмірі 219360,34 грн, яка залишилася недоодержаною її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю, за результатами перерахунку пенсії проведеного на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі № 600/2374/22-а.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 968,96 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі № 600/2347/22-а адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення №ХЖ13766 від 02.03.2022, що враховується для перерахунку пенсії, включаючи основні та додаткові види грошового забезпечення станом на 05.03.2019, починаючи з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 , починаючи з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення № ХЖ13766 від 02.03.2022, що враховується для перерахунку пенсії, включаючи основні та додаткові види грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Стягнуто на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судовий збір в сумі 496,20 грн.

На виконання рішення суду від 21.09.2022 у справі № 600/2347/22-а, яке набрало законної сили 22.10.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснено перерахунок пенсії, ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, згідно розрахунку суми, що підлягає сплаті на виконання рішення суду у справі № 600/2347/22-а, сума заборгованості за період з 01.0.2019 по 31.10. 2022 становить 219360,34 грн.

Різниця боргу пенсії, визначені відповідно до вищезазначеного судового рішення включено до Реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.04.2023, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 845.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 01.10.1977 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , є дружиною померлого ОСОБА_3 (наразі - вдова).

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії, у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_3 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Листом від 20.12.2023 №2400-1703-8/53509 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача, що перевіркою матеріалів пенсійної справи ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за життя він отримував пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсією забезпечений по 30.04.2023. Наголошено, що за життя ОСОБА_3 на виконання рішень Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі №600/2347/22-а проведено перерахунок пенсії. Різниці боргу пенсії, визначені відповідно до вказаного рішення суду, включено до Реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку зі смертю, 12.04.2023 ОСОБА_3 до реєстру внесено відповідно інформацію. Також у листі зазначено, що у випадку смерті стягувача щодо недоодержаних сум пенсії на виконання рішення суду до Реєстру вноситься інформація про особу, яка має право на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю стягувача та документи, що дають право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків) та документи, що дають право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача. Також, посилаючись на норми КАС України, вказано про можливість заміни сторони виконавчого провадження. Внесення інформації до Реєстру судових рішень про заміну стягувача здійснюється на підставі ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження, паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідки про банківські реквізити та заяви. За викладених умов та відповідного фінансування з Державного бюджету України Пенсійним фондом України можуть бути виплачені нараховані суми особі, інформацію про яку внесено до Реєстру судових рішень.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо невиплати недоодержаної пенсії, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Частиною другою статті 52 Закону №1058-IV установлено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно із ст.1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 ст.52 Закону № 1058-IV встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Предметом спору в межах спірних правовідносин є бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті відповідно до ч.1 ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" недоотриманої пенсії померлого чоловіка позивача, нарахованої на виконання судового рішення у справі № 600/2347/22-а.

Відповідно до ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

В разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Допомога на поховання не виплачується, якщо поховання пенсіонера здійснено за рахунок держави.

Отже, дружина померлого пенсіонера, яка належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або яка проживала разом з пенсіонером на день його смерті, має право на одержання саме суми пенсії, яка підлягала виплаті пенсіонеру і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. При цьому суми пенсії виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Так, матеріалами справи підтверджується, що згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.04.2023 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 845.

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії, у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_3 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 05.02.2024 №2400-1703-8/5042 вбачається, що пенсійний орган фактично не задовольнив заяву позивачки, як дружини померлого пенсіонера, яка проживала разом з ним, про виплату нарахованої та недоодержаної у зв`язку з його смертю суми пенсії.

Зокрема, в листі відсутній обґрунтований висновок про відмови у виплаті позивачеві нарахованих сум пенсії відповідно до ч.1 ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відсутнє і обґрунтування неможливості виплатити таких сум пенсії, які були нараховані та неодержані за життя її чоловіком, саме відповідно до приписів названої норми.

Пенсійним органом не обґрунтована позиція щодо невиплати позивачу як дружині померлого пенсіонера, яка проживала разом з ним, пенсії на підставі частини першої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У зв`язку з цим, суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відповідно частини 1 та 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржувану позивачем бездіяльність (дії, рішення) суб`єкта владних повноважень на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що при її допущенні (вчиненні, прийнятті) відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини, необґрунтовано та нерозсудливо, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямована ця бездіяльність (дія, рішення).

Окрім того, аналіз змісту листа - відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області свідчить, що ним лише надано інформацію щодо подальшого виконання судового рішення. Тобто, вказаний лист носить інформаційний, роз`яснювальний характер.

Між тим, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою щодо порядку виконання судового рішення, а просив виплатити нараховані суми пенсії, які залишилися недоодержаними чоловіком у зв`язку з його смертю, то відповідачем у зазначеному листі передчасно надано останньому роз`яснення щодо заміни сторони виконавчого провадження у названій справі. При цьому, відповідачем не було наведено обґрунтованих підстав неможливості задовольнити заяву позивача про виплату сум пенсії відповідно до ч.1 ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо протиправності дії відповідача, яки виразилась у відмові позивачу виплатити недотримані суми пенсії, що підлягала виплаті її чоловіку після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі №600/2347/22-а, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Зважаючи на обставини цієї справи, судом першої інстанції правильно встановлено, що порушення права позивача на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її чоловіка сталося через нездійснення відповідачем такої виплати за відсутності визначених законодавством підстав.

Так, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зауважує, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява N 38722/02)).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на протиправну відмову відповідача щодо невиплати позивачу суми пенсії, недоодержаної її покійним чоловіком, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача виплатити позивачу нараховану суму пенсії, яка залишилася недоодержаною її чоловіком у зв`язку з його смертю, за результатами перерахунку пенсії проведеного на підставі судового рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.