Справа № 140/14869/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14869/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за позовом Приватного підприємства «Домініон Ло» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Домініон Ло» (далі ПП «Домініон Ло») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.11.2024 № 8.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області було проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 07.11.2024 №31254/03-20-04-08/38079009, яким встановлено, що ПП «Домініон Ло» не подало податкової звітності з податку на нерухоме майно за 2020-2024 роки.

Листом №16688/6/03-20-04-08-06 від 07.11.2024 відповідач зобов`язав позивача подати податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2023 роки та за 2024 рік, а також сплатити задекларовані суми податкових зобов`язань, оскільки підприємство є співвласником об`єкта нежитлової нерухомості, а саме: адмінбудинку (А-2), загальною площею 1508,6 кв.м., який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Зв`язківців, буд. 6, розмір частки - 34/100.

Листом від 13.11.2024 позивач повідомив податковий орган, що вказане нежитлове приміщення не є об`єктом оподаткування в розумінні пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України).

За результатами розгляду заперечення на акт перевірки, ГУ ДПС у Волинській області листом №18160/6/03-20-04-01-06 від 29.11.2024 «Про розгляд заперечень до акту камеральної перевірки» повідомило, що з огляду на склад приміщень спірного об`єкта нерухомості, він не може вважатись таким, що належить до класу будівель промисловості відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, який діяв до 01.01.2024 та НК 018:2023, який діє з 01.01.2024, з огляду на що висновки вказаного акту перевірки №31254/03-20-04-08/38079009 від 07.11.2024 залишено без змін.

Згідно із податковим повідомленням-рішенням №8 від 29.11.2024 за неподання податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підприємство було накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню та в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає наступне.

Адмінбудинок (А-2), який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Зв`язківців, буд. 6, має загальну площу 1508,6 кв.м. Загальна корисна площа згаданого об`єкта нерухомості (площа приміщення, за виключенням місць загального користування - вестибюлів, сходових кліток, коридорів, умивалень, вбиралень тощо) становить 1239,9 кв.м. Найбільшу частку у складі загальної корисної площі зазначеного об`єкта нерухомості складають приміщення промислового призначення: разом - 538,9 кв.м., що становить 43,46% від загальної корисної площі приміщення. Наступними за часткою в площі є кабінети: разом - 438 кв.м., що становить 35,33% від загальної корисної площі приміщення. Також до складу згаданого об`єкта нерухомості входять складські приміщення: разом - 263 кв.м., що становить 21,21% від загальної корисної площі приміщення. Загалом, приміщення промислового та складського призначення у складі вказаного адмінбудинку складають 64,67% від загальної корисної площі даного об`єкта нерухомості, а відтак вказаний об`єкт нерухомого майна відноситься до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125).

Позивач вказує, що належні йому нежитлові приміщення використовуються ним для здійснення промислового виробництва відповідно до зазначених кодів класифікатора видів економічної діяльності, які класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, а саме: 18.13 - Виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг та 18.14 - Брошурувально-палітурна діяльність і надання пов`язаних із нею послуг.

Також, позивач звертає увагу суду, що не здає належний йому об`єкт нерухомості в оренду, лізинг, позичку, а використовує його виключно для власної господарської діяльності.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що ним виконано усі умови, які встановленні пунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України для застосування податкової пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.28).

У відзиві на позовну заяву (а.с.32-34) представник відповідача позовних вимог не визнав та зазначив, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 ПК України ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку ПП «Домініон Ло» щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020- 2024 рік.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України, а саме ПП «Домініон Ло» не подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020-2024 роки, відповідальність за що передбачена статтею 120 ПК України.

Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ПП «Домініон Ло» за адресою м. Луцьк, вул. Зв`язківців, 6 перебуває частина адмінбудинку площею 1508,6 м.кв. (розмір частки 34/100).

Представник відповідача зауважує, що дія абзацу «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України розповсюджується на будівлі промисловості, що класифікувались у підкласах 1251.1-1251.9 класу 1251 «Будівлі промислові» Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, який діяв до 01.01.2024, а з 01.01.2024 - Державного класифікатора НК 018:2023 - на будівлі промисловості, що класифікуються у групі 125 - «Промислові та складські будівлі», клас 1251 «Промислові будівлі».

Визначення належності будівлі до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з урахуванням кваліфікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості, згідно з Класифікатором.

За даними ІКС «Податковий блок» ПП «Домініон Ло» не подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на період 2020-2024 роки.

Позивач також не подав до податкового органу заяву щодо неможливості виконання податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ПП «Домініон Ло» відсутні та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково наголосив, що відповідачем не доведено, що ПП «Домініон Ло» не відповідає умовам, які встановленні пунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України для застосування податкової пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с.48-49).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ПП «Домініон Ло» зареєстроване як юридична особа 20.01.2012 із наступними видами діяльності: КВЕД: 18.13 - виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг (основний); 18.14 - брошурувально-палітурна діяльність і надання пов`язаних із нею послуг; 85.59 - інші види освіти, н.в.і.у.; 69.10 Діяльність у сфері права; 73.11 - рекламні агентства; 73.20 - дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 74.30 - надання послуг перекладу; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.7-9).

На підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2015 №1180, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н.В., позивач набув у власність 34/100 частини адмінбудинку (А-2), площею 512,1 кв.м який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Зв`язківців, буд. 6.

Вказані обставини підтверджуються Інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.10, 21).

Посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку ПП «Домініон Ло» щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Волинській області складено акт від 07.11.2024 №31254/03-20-04-08/38079009 про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності (а.с.12-13, 35-36), яким встановлено несвоєчасне подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки (порушення вимог пункту 49.2 статті 49, підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49, пункту 266.2 статті 266 ПК України).

За результатами розгляду заперечення позивача на вказаний акт перевірки, ГУ ДПС у Волинській області листом №18160/6/03-20-04-01-06 від 29.11.2024 повідомило про прийняте рішення залишити без змін висновки акту камеральної перевірки від 07.11.2024 №31254/03-20-04-08/38079009 щодо відповідальності за неподання податкової звітності згідно із пунктом 120.1 статті 120 ПК України (а.с.16-17).

В подальшому, на підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 29.11.2024 №8, згідно із яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 120.1 статті 120 ПК України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1700,00 грн (а.с.18, 41).

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся в суд з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути, у тому числі своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків).

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку ПП «Домініон Ло» щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки, про що складено акт від 07.11.2024 №31254/03-20-04-08/38079009 (а.с.12-13, 35-36).

Як вбачається із вказаного акту перевірки, перевіркою встановлено несвоєчасне подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки (порушення вимог пункту 49.2 статті 49, підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49, пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Так, відповідно до пункту 49.2. статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно із підпунктом 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом 49.18.4 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Нормами пункту 120.1. статті 120.1 ПК України визначено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Із матеріалів справи, зокрема акту перевірки від 07.11.2024 №31254/03-20-04-08/38079009 та розрахунку штрафної санкції (а.с.18,42), вбачається, що згідно із оскаржуваним податковим повідомленням рішення за неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальній сумі 1700,00 грн (по 340 грн за кожен рік).

Як встановлено судом, позивачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме: адмінбудинок (А-2), загальною площею 512,1 кв.м який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 розмір частки 37/100, що підтверджується Інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.10, 21).

Вказані обставини учасниками справи не оспорюються.

Листом №16688/6/03-20-04-08-06 від 07.11.2024 ГУ ДПС у Волинській області зобов`язало позивача подати податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2023 роки та за 2024 рік та сплатити задекларовані суми податкових зобов`язань (а.с.14, 40), у відповідь на що листом від 13.11.2024 №13-11/24 позивач повідомив, що належне йому нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не є об`єктом оподаткування в розумінні підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (а.с.15).

Таким чином, спірним питанням у межах даних правовідносин є встановлення обставин чи є нерухоме майно, що належить позивачу об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінним від земельної ділянки, у зв`язку з цим, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Згідно із статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регламентовано приписами статті 266 ПК.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, передбачено, що об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Як передбачено у підпункті 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України)

Відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції до 16.03.2024) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

01.01.2024 набув чинності наказ Міністерства економіки України від 16.05.2023р. №3573 «Про затвердження національного класифікатора НК 018:2023 та скасування національного класифікатора ДК 018-2000».

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення онлайн-комунікації з платниками податків та уточнення окремих положень законодавства» від 23.02.2024 №3603-IX, який набрав чинності 16.03.2024, підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 викладено в редакції, відповідно до якої «не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку».

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України ).

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті «є'» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі. При цьому cама по собі специфіка об`єкта оподаткування - спеціальний статус будівлі як будівлі промисловості - не є достатньою підставою для застосування податкової пільги.

Обираючи за вихідне поняття «промисловість», у зв`язку з яким застосовується податкова пільга, встановлена підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм, у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням за її цільовим призначенням - для виготовлення промислової продукції.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема нормою підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків, зменшення податкового навантаження на тих платників податків (фізичних та юридичних осіб), які є власниками певних об`єктів нерухомості, з метою стимулювання їх використовувати ці об`єкти за функціональним призначенням.

Таким чином, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі, якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.02.2020, прийнятої у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №820/3556/17.

У подальшому вказані висновки були застосовані Верховним Судом у постановах від 25.02.2020 у справі №0940/1708/18; від 05.03.2020 у справі №825/1625/17, від 01.04.2020 у справі №120/4261/18-а, від 21.10.2020 у справі №806/2686/18), від 11.11.2020 у справі №826/6647/17, від 17.01.2024 у справі №520/2239/21.

Відповідно до ДК 009:2010 економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції. Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво». Промисловість у розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об`єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.

Згідно із Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, до будівель промисловості належать будівлі класу 1251 "Будівлі промисловості".

Цей клас включає: криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням; 1251.1 "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 "Будівлі підприємств легкої промисловості", 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 "Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості",1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Згідно з НК 018:2023 до групи (код 125) «Промислові та складські будівлі» належить клас (код1251) Промислові будівлі Цей клас включає: - будівлі, що використовуються для промислового виробництва, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні тощо. Цей клас не включає: - резервуари, силоси та складські приміщення (1252); - будівлі сільськогосподарського призначення (1271); - комплексні промислові споруди (електростанції, нафтопереробні заводи тощо), які не мають характеристик будівель (230).

Як вбачається із експлікації приміщення адмінбудинку (А-2) який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Зв`язківців, буд. 6 згідно функціонального призначенням (а.с.22,51) найбільшу частку у складі загальної корисної площі зазначеного об`єкта нерухомості складають приміщення промислового призначення: разом - 538,9 кв.м., що становить 43,46% від загальної корисної площі приміщення. Наступними за часткою в площі є кабінети: разом - 438 кв.м., що становить 35,33% від загальної корисної площі приміщення. Також, в до складу згаданого об`єкта нерухомості входять складські приміщення: разом - 263 кв.м., що становить 21,21% від загальної корисної площі приміщення.

З урахуванням того, що загалом, приміщення промислового та складського призначення у складі вказаного об`єкту нерухомості складають 64,67% від загальної площі даного об`єкта нерухомості, відтак, зважаючи на положеннях класифікаторів ДК 018-2000 та НК 018:2023, суд доходить висновку, що адмінбудинок (А-2), загальною площею 1508,6 кв.м., який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Зв`язківців, буд. №6 відноситься до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125).

Відповідно до КВЕД ДК 009:2010 у секції C «Переробна промисловість», розділ 18 «Поліграфічна діяльність, тиражування записаної інформації» зазначено такі види діяльності: 18.1 - поліграфічна діяльність і надання пов`язаних із нею послуг; 18.13 -виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг.

При цьому, судом встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача за КВЕД є: 18.13 - виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг.

Як стверджує позивач, належні йому нежитлові приміщення використовуються для здійснення промислового виробництва відповідно до зазначених кодів класифікатора видів економічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у межах спірних правовідносин не довів, що спірна будівля, яка належать позивачу на праві власності, не є будівлею промисловості. Податковим органом не доведено також, що позивач впродовж спірного періоду використовував належний йому на праві власності об`єкт нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від використання для виготовлення друкарських форм, спосіб.

Також суд враховує доводи позивач про те, що ПП «Домініон Ло» не здає належний йому об`єкт нерухомості в оренду, лізинг, позичку. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Окрім того, суд враховує, що згідно із оскаржуваним податковим повідомлення-рішення від 29.11.2024 №8, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції саме за неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 роки.

Вказане податкове повідомлення-рішення винесене на підставі висновків акту від 07.11.2024 №31254/03-20-04-08/38079009 про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності (а.с.12-13, 35-36), що дає підстави суду для висновку, що податковий орган взагалі не встановлював чи відноситься належна позивачу будівля до будівлі промисловості, чи використовуються вона за призначенням у господарській діяльності та відповідно чи є така будівля об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з урахуванням норм підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Враховуючи вищезазначене, згідно встановлених обставин справи, аналізу норм чинного законодавства та наданих письмових доказів, на переконання суду, є достатні підстави стверджувати, що нежитлова будівля, яка належить позивачу на праві власності, не є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, а відтак у позивача не було обов`язку подавати податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 рік.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 29.11.2024 № 8 та про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 19.12.2024 №101 (а.с.5).

За приписами частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2024 3028,00 грн.

Згідно із оскаржуваним податковим повідомлення-рішення від 29.11.2024 №8 до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1700,00 грн, відтак 1,5 відсотка ціни позову становить менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та ставка судового збору за подання цього позову становить 3028,00 грн

Водночас, відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позов було подано до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн (3028 грн х 0,8), що підлягав сплаті за подання цього позову. Питання про повернення судового збору, надміру сплаченого за подання позову в електронній формі, може бути вирішено за окремо поданим клопотанням на підставі статті 7 Закону №3674-VI.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 29.11.2024 № 8.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Приватного підприємства «Домініон Ло» судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «Домініон Ло» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Зв`язківців, 6, ідентифікаційний код 38079009).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679).

Суддя О. О. Андрусенко