Справа № 280/11997/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 березня 2025 року о 12 год. 00 хв.Справа № 280/11997/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

за участю секретаря судового засідання Фурман Н.О.,

представника позивача Смірнової І.Г.,

представника відповідача Ничипорук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Український графіт» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (далі - позивач) до Запорізької митниці (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000016/1 від 28.10.2024;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2024/000220.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що для здійснення митного оформлення товару кокс пропечений нафтовий голковий марки RM, позивачем було надано необхідні документи для підтвердження митної вартості товару відповідно до обраного методу її визначення за ціною договору. Не зважаючи на це, відповідачем прийнято рішення про відмову в митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що митним органом були витребувані додаткові документи за відсутності обґрунтованих підстав, визначених ч.3 ст.53 МК України, а всі зауваження відповідача до додатково поданих за власним бажанням декларанта документів, умов оплати та поставки товару є необґрунтованими, надуманими та не відповідають дійсності. Відповідачем було здійснено коригування митної вартості товарів та відмова в митному оформлені товарів за митною вартістю, визначеною за основним методом (за ціною контракту), що на думку позивача є безпідставним та підлягає скасуванню. Позивач вважає, що прийняття відповідачем протиправних рішень про коригування митної вартості товарів по суті є цинічним незаконним відібранням у заводу обігових грошових коштів в такі важкі часи, що матиме вкрай негативні наслідки у вигляді: зупинки виробництва ПрАТ «Укрграфіт» - єдиного в Україні підприємства з виготовлення вуглеграфітованої продукції; невиплати належних бюджету податків; невиплати заробітної плати працівникам, їх вивільнення, що не відповідає приписам ст.3 Конституції України, наступне витрачання коштів держави на їх утримання; порушення стійкого функціонування інших металургійних підприємств України, що в кінцевому висновку завдасть непоправної шкоди життєво важливим національним інтересам нашої країни. З підстав викладених у позовній заяві та у наданих під час розгляду справи поясненнях, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23 січня 2025 року.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відкладено підготовче засідання в адміністративній справі №280/11997/24 на 13 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 березня 2025 року.

В судовому засіданні 06 березня 2025 року оголошено перерву для прийняття рішення по справі до 07 березня 2025 року о 12 год. 00 хв.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Вказане позивачем в позовній заяві: «… митним органом були витребувані у позивача додаткові документи за відсутності обґрунтованих підстав…» є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. У гр.33 оскаржуваних рішень митницею зазначено, що підставою для винесення рішення та коригування митної вартості є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-3 ст. 53 МКУ. Додаткові документи не надано у повному обсязі згідно вичерпного переліку відповідно ст.53 МКУ, а надані документи у сукупності з документами, наданими до митного оформлення не спростовують розбіжності та невідповідності відомостей, які були виявлені під час здійснення митного оформлення. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів винесено митницею відповідно до положень МКУ та вимог наказу Мінфіну №598 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору». Таким чином, у рішенні зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив, зазначено, що позивачем подані належні та достатні документи для підтвердження митної вартості задекларованого товару, які містять всі необхідні реквізити згідно призначенню цих документів, всі дані щодо товару та його ціни, всі відомості, які підтверджують числові значення митної вартості товару, необхідні для визначення його вартості та здійснення розрахунків. Зазначено, що відстуність в рахунку (invoice) посилання на додаток до контракту та відомостей про країни реєстрації та вантажоодержувача не впливає на можливість ідентифікувати цей рахунок (invoice) з поставкою товару та правильність визначення митної вартості. Зазначено, що позивачем не понесені витрати, пов`язані зі страхуванням імпортованого товару, які не були включені до ціни товару, що виключає можливість заниження митної вартості, та обов`язок декларанта надавати інші додаткові документи, які містять відомості про вартість страхування. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом, визначеним в декларації митної вартості. Крім того зазначено, що відповідач не може обґрунтовувати свої рішення, прийняті під час митного оформлення товарів тим, що декларантом після завершення митного оформлення не було подано той чи інший документ, який від нього навіть не вимагався приписами законодавства та безпосередньо самим контролюючим органом.

У запереченнях на відповідь на відзив зазначено, що ознайомившись з відповіддю на відзив ПрАТ «Укрграфіт», митниця вважає, що викладені в ній доводи є необґрунтованими та безпідставними. Позиція позивача та викладені доводи у відповіді на відзив залишаються незмінними та є аналогічними викладеними раніше у позовній заяві. Зазначено, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. Твердження позивача є безпідставними, необґрунтованими та таким, що не відповідають матеріалам справи, оскільки в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару зазначено про неможливості визначення митної вартості товарів за ціною договору та щодо можливості застосування інших методів визначення митної вартості, про послідовність застосування методів визначення митної вартості. Прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості від 28.10.2024 № UA112080/2024/000016/1 винесено обґрунтовано з дотриманням приписів ст. 55 МКУ.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

25.10.2024 ПрАТ "Укрграфіт" було надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст.257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МКУ) електронну митну декларацію (далі ЕМД), режим ІМ 40 ДЕ, якій було присвоєно № 24UA73U6 на товар: «Кокс пропечений нафтовий голковий марки RM - 40 000 кг. Показники якості: - Дійсна щільність - 2,142 г/см куб; - Зола - 0,06 %; - Сірка - 0,32 %; - Волога - 0,00 %; - Азот - 0,06 %; Коеф. термічного розширення - 1х10- 7/град.С - 0,4; Насипна щільність 8-14 меш (гр/куб.см) - 0,943; Гранулометричний склад: - більше 6 меш - 46,3 %; - менше 6 меш - 53,7 %. Призначення - Кокс пропечений (кальцинований)нафтовий голковий марки RM - сировина для виробництва вуглеграфітової продукції (електродів зграфітованих для електрометалургійних печей) в умовах виробництва на ПрАТ "Укрграфіт" Країна виробництва: JP. Виробник: Petrocokes Japan Ltd.».

В графі 44 вищезазначеної МД, декларантом вказано та надіслано разом з МД наступні документи: Сертифікат якості № NCTE-24-8037-2Q/2 від 04.07.2024, Пакувальний лист б/н від 11.07.2024, Рахунок-фактура (інвойс) № 2024/07/11-01 від 11.07.2024, Коносамент № EKS0107740 від 11.07.2024, Накладна УМВС № 31511174 від 13.10.2024, Накладна УМВС № 31511241 від 13.10.2024, Супровідні документи T1 №24PL322080NU70TKU5 від 03.10.2024, №24PL322080NU70TLA3 від 03.10.2024, Декларація про походження товару № 2024/07/11-01 від 11.07.2024, Залізнична накладна для внутрішнього сполучення № 39735360 від 16.10.2024, Платіжне доручення № 75 від 12.08.2024, Довідка ТЕВ № 1089 від 16.10.2024, Страховий поліс № 124-GG24255065 від 11.07.2024, Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 804/23-16/2420025/34 від 25.10.2023, Додаткова угода від 07.10.2024, Додаток № 3 від 10.06.2024, Договір (контракт) про перевезення № 804/2480058/34 від 22.01.2024, Додаток № 6 від 12.08.2024, Замовлення на доставку № DOOEA.09.2024, Заявка на ТЕВ № 6 від 12.08.2024, Картки обробки кнт від 27.09.2024, Лист від CMA CGM № EKS0107740 від 10.10.2024, Лист про призначення № 34-67 від 26.09.2024, Лист РСС по маршруту від 10.10.2024, Лист РСС помилка в Т-1 від 11.10.2024, Лист ЮГЛ № 9854 від 10.10.2024, Лист ЮГЛ № 9855 від 10.10.2024.

При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. Відповідно до п.4.2 контракту від 25.10.2023 № 804/23-16/2420025/34 датою поставки вважається дата штемпеля митного органу, в зоні контролю якого перебуває покупець, у товаро-транспортній накладній. Однак відповідно до додатку від 10.06.2024 № 3 до контракту від 25.10.2023 № 804/23-16/2420025/34 датою поставки вважається дата штемпеля польської митниці в коносаменті в порту призначення (порт Гданськ). Разом з цим, коносамент від 11.07.2024 №EKS0107740 не містить жодних відміток польської митниці.

2. Відповідно до п. 5.2 контракту від 25.10.2023 № 804/23-16/2420025/34 рахунок (invoice) повинен зокрема містити таку інформацію: назву продавця і покупця та відомості про їх країни реєстрації, відомості про вантажоодержувача, а також «номер і дату цього Контракту, Додатків (Специфікацій)», але в наданому до митного оформлення інвойсі від 11.07.2024 № 2024/07/11-01 не зазначені номери і дати Додатків (специфікацій), відомості про країни реєстрації та вантажоодержувача.

3. До митного оформлення надано страховий поліс від 11.07.2024 № 124-GG24255065 на суму 321 750 USD. Відповідно до умов міжнародних правил Інкотермс термін CIF передбачає наступну вимогу «якщо інше не передбачено договором, продавець зобов`язаний надати покупцю страховий поліс або інше підтвердження страхового покриття», мінімальний розмір страхування ціна плюс 10% (тобто 110%).

Таким чином, умова мінімального розміру страхування не додержана, зважаючи на те, що вартість заявленої партії товару відповідно до інвойсу від 11.07.2024 № 2024/07/11-01 складає 297 000,00 EUR. Разом з цим, згідно з ч.2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування).

4. В коносаменті від 11.07.2024 № EKS0107740 зазначено інвойс № NCTE-24-8037- 2Q/2, який до митного оформлення не надано.

5. До митного оформлення надане замовлення на доставку товарів від 27.09.2024 №DOOEA00008585 компанії CMA CGM, однак неможливо встановити за якими договірними відносинами дана компанія надає зазначені послуги. Також, у замовленні йде посилання на митну декларацію 24FRS196, яка до митного оформлення не надавалась.

6. Для підтвердження транспортних витрат до митного оформлення надані довідка ТЕВ № 1089 від 16.10.2024 та додаток № 6 від 12.08.2024 до договору транспортного експедирування вантажів №804/2480058/34 від 22.01.2024, однак однозначно співставити розмір витрат відповідно до наданих документів не є можливим.

Разом з цим, відповідно до п.4 додатку № 6 від 12.08.2024 до договору транспортного експедирування вантажів № 804/2480058/34 від 22.01.2024 оплата послуг та винагороди здійснюється протягом 5 робочих днів після доставки вантажу на ТЗ на підставі виставленого рахунку у гривнях по курсу НБУ. До митного оформлення платіжні документи та рахунок не надано. Крім цього, п.3 додатку № 6 від 12.08.2024 до договору транспортного експедирування вантажів № 804/2480058/34 від 22.01.2024 передбачені розміри витрат за зберігання вантажу, однак враховуючи обставини, викладені у п.10 даного повідомлення не можливо перевірити факт наявності/відсутності таких витрат. Враховуючи зазначене, існує сумнів щодо повноти включення складових митної вартості.

7. Надана заявка на ТЕВ № 6 від 12.08.2024 не містить цінової інформації щодо вартості перевезення товарів.

8. Митні декларації типу Т1 №№ 24PL322080NU70TKU5, 24PL322080NU70TLA3 від 03.10.2024 не є митними деклараціями країни відправлення та не містять відомостей для підтвердження заявленої митної вартості.

28.10.2024 декларантом позивача додатково надано пояснення щодо зазначених в повідомленні зауважень митниці та додаткові документи: Рахунок-фактура від 16.10.2024 №А011256-1; Виписка від 07.10.2024 № 34/2683; Прибутковий ордер від 27.09.2024 №240171п; Висновок ДЗІ від 22.08.2024 № 3-2/466; Висновок ДП "УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА" від 04.09.2024 № 1677; Копію митної декларації країни відправлення від 02.07.2024 № 637 7209 5760; Листи ПрАТ Укрграфіт" від 17.10.2024 №34/2779, від 17.10.2024 № 34/2780; Листи Продавця від 18.10.2024 № 10-14, від 18.10.2024 № 10-15, від 18.10.2024 № 10-16; Лист ЮГЛ від 10.10.2024 № 9856; Лист ПрАТ Укрграфіт" від 17.10.2024 № 34/2778.

За результатом аналізу додатково наданих документів встановлено наступне:

1. Прибутковий ордер від 27.09.2024 № 240171п є внутрішніми документами ПрАТ «Укрграфіт» та відображає оприбуткування товару на склад та не є документом, наданим експортером, не є випискою з бухгалтерської документації, також у ньому не зазначено валюту розрахунку.

2. Виписка від 07.10.2024 № 34/2683 є внутрішнім документом, відповідно Типової форми № М-4, затвердженої наказом Мінстату України від 21.06.1996 № 193 та відображає оприбуткування товару на склад і не є документом, наданим експортером, не є випискою з бухгалтерської документації, як того вимагає ч.3 ст.53 МКУ.

3. Наданий висновок ДЗІ від 22.08.2024 № 3-2/466 не є чинним, так як строк його дії один місяць з дати реєстрації.

4. У висновку ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 04.09.2024 № 1677 при проведенні аналізу відповідності цінових умов контракту від 25.10.2023 № 804/23- 16/2420025/34 експерт посилається на цінову інформацію що отримано від CARBON CONSTRUCTION & TRADING LIMITED, який являється продавцем товару відповідно до контракту. Разом з цим, відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформації повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. До наданого експертного висновку ДП «Укпромзовнішекспертизи» не долучено додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені.

5. У копії митної декларації країни відправлення від 02.07.2024 № 0 зазначена вартість партії товару 292 500 EUR, натомість вартість заявленої партії товару відповідно до інвойсу від 11.07.2024 №2024/07/11-01 складає 297 000 EUR. Також, у наданій копії митної декларації країни відправлення міститься посилання на інвойс № NCTE-24-8037-2Q/2, який до митного оформлення не надано.

28.10.2024 отримано відмову від надання документів, зокрема: «Від надання додаткових документів згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу у встановлені строки відмовляюся (у зв`язку з їх відсутністю)».

Посадовою особою митниці 28.10.2024 проведено процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МКУ.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо продажу на експорт в Україну подібного товару за ціною угоди на умовах поставки CIF PL порт Гданськ з розрахунку 1300 EUR/т з додаванням транспортних витрат понесених продавцем, у співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких є максимально наближеним до нього за митною декларацією від 09.02.2024 №UA112080/2024/000982 (24UA82U2).

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000016/1 від 28.10.2024 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2024/000220.

Товар випущено у вільний обіг за МД від 28.10.2024 № UA112080/2024/007536 (24UA36U2) із застосуванням гарантій передбачених розділом Х МКУ. Відповідно до оформленої МД визначено термін дії забезпечення сплати митних платежів 26.01.2025 (строк 90 календарних днів з дня випуску).

Протягом строку дії гарантії:

1. Запорізькою митницею розглянуто звернення ПрАТ «Укрграфіт» від 08.11.2024 №16/2984 (вх. № 6466/13-24 від 08.11.2024) щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, що декларується, відповідно до ч.8 ст.55 МКУ.

ПрАТ «Укрграфіт» надано до митниці копії наступних додаткових документів: відомість руху ТМЦ за 27.09.2024 вих. № 34/2683 від 07.10.2024; прибутковий ордер від 27.09.2024 № 24017п; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1677 від 04.09.2024; висновок ДП «Держзовнішінформ» № 3-2/466 від 22.08.2024; лист ДП «Держзовнішінформ» від 30.01.2020 № 25/194-Л щодо експертних висновків; платіжна інструкція № 5273.1 від 29.10.2024; звіти ПрАТ «Укрграфіт» за квітень-серпень 2024 року про ціни виробників промислової продукції; витяг з економічного видання BAIINFO Carbon Weekly випуск 24-23 від 13.06.2024 динаміки цін на нафтовий голковий пропечений кокс.

Листом №7.20-1/15-02/13/3864 від 14.11.2024 відповідач повідомив про відсутність підстав для скасування прийнятих ним рішень.

2. Запорізькою митницею розглянуто заяву ПрАТ «Укрграфіт» № 16/3239 від 05.12.2024 (вх. № 6902/13-24 від 05.12.2024) про скасування рішень та повернення (вивільнення) грошової застави, відповідно до ч.8 ст.55 МКУ.

ПрАТ «Укрграфіт» надано до митниці копії наступних додаткових документів: акти здачі-приймання робіт № А011219 від 29.09.2024, № А011219-1 від 14.10.2024, № А011219-2 від 16.10.2024, № А011256 від 17.10.2024, № А011256-1 від 24.10.2024 по договору транспортного експедирування вантажів № 804/2480058/34 від 22.01.2024; додаткова угода від 07.10.2024 до зовнішньоекономічного контракту №804/23- 16/2420025/34 від 25.10.2023.

Листом №7.20-1/15-02/13/4150 від 11.12.2024 відповідач повідомив про відсутність підстав для скасування прийнятих ним рішень.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000016/1 від 28.10.2024, та з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2024/000220, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (даліКАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України, МКУ) та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 23, 24 ч.1 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

З метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що подається на паперовому носії або як електронний документ розроблено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2012 за № 1360/21672 (далі Порядок № 631).

Відповідно до п. 4.5 Розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності, серед яких є: перевірка правильності визначення митної вартості товарів (пп. 4.5.10).

Відповідно до положень розділів III, XI МКУ, Порядку № 684, та Керівництва з контролю митної вартості Всесвітньої митної організації розроблені Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені Наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 (далі Наказ №476).

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2 Розділу 2 Наказу № 476 робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою митного органу, яка здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів. Аналіз, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, окрім іншого, шляхом: 2.2.1. перевірки повноти інформації, що міститься у документах, ям подаються до митного оформлення; 2.2.2. перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларуються, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення; 2.2.7. перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; 2.2.8. перевірки документів, що містять відомості про вартість страхування (страхувальник, вигодонабувач, розмір страхового покриття, розмір витрат на страхування, наявність додаткового покриття, валюта); 2.2.9. перевірки включення/невключення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо); 2.2.10. перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; 2.2.11. перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; 2.2.12. вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; 2.2.13. порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; 2.2.14. порівняння рівня заявленої мінної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; 2.2.16. перевірки рівня заявленої митної вартості товарів при наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів та їх обґрунтування і документального підтвердження; 2.2.18. перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до статті 53 Кодексу; 2.2.19. порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор»; 2.2.20. перевірки способу, умов та терміну оплати за товари; тощо.

Відповідно до ст. 544 МКУ одним із основних завдань, покладених на митні органи, є забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати.

У відповідності до ст. 50 МКУ для нарахування митних платежів використовуються відомості про митну вартість товарів.

Згідно зі статтею 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою ст. 51 МКУ передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 МКУ.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначені розділом ІІІ МКУ.

Відповідно до частини 1 статті 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ).

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ч. 1 ст. 257 МКУ).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 статті 53 МКУ, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 336 МКУ митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 1 - п. 3 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: - упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до норм ст. 53 МКУ, п. 2 ч. 5 ст. 54 МКУ визначено перелік документів (достовірні та точні), що підтверджують заявлену митну вартість товарів, в тому числі і додаткові документи, які митниця ДФС може витребувати, а декларант зобов`язаний ці документи надати, що і було зроблено під час здійснення митного контролю та митного оформлення.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України).

Митна вартість може бути визнана за умови надання до митного оформлення належних документів та у повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 336 МКУ митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Згідно з статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнюватися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання.

Суд погоджується з позицією відповідача та вважає, що під час здійснення митного оформлення імпортованого товару для підтвердження митної вартості товарів декларантом не були надані належні та у повному обсязі документи на виконання вимог ст. 53 МК України, з огляду на наступне.

Під час розгляду справи установоено, що митницею було запропоновано декларанту надати додаткові документи відповідно до ч. 3 та ч. 6 ст. 53 МКУ.

Однак, декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість та надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Верховний Суд України в постанові від 14.05.2019 по справі №804/16334/15 зазначив: Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Верховний Суд в постанові від 30.07.2019 по справі №804/16582/14 зазначив: «... митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, їх розбіжностями, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації».

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року у справі №200/6521/20-а наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Так, суд зазначає, що декларанту було надіслано перелік встановлених розбіжностей (невідповідностей) між такими документами: договір і коносамент, договір і інвойс фактура, страховий поліс і інвойс, коносамент і інвойс, замовлення на доставку товарів і інші документи що містять відомості про вартість перевезення товарів. Всі ці документи зазначені в ч.2 ст.53 МКУ та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Також у направленому повідомленні декларанту було зазначено, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до ст. 58 МКУ з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, в зв`язку з цим згідно вимог ч.3 ст.53 МКУ протягом 10 календарних днів декларанту запропоновано надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За таких обставин твердження позивача про те, що митним органом були витребувані у позивача додаткові документи за відсутності обґрунтованих підстав, суд вважає помилковим.

Позивач зазначає, що в листі експедитора від 10.10.2024 пояснюється про неможливість проставлення на коносаменті відмітки (штампу) митниці у фізичному вигляді, а надходження контейнерів до порту Гданськ підтверджується витягом з інформаційної системи контейнерного терміналу Baltic Hub Container Terminal, який приймає контейнери на короткочасне зберігання після завершення митних формальностей польською митницею.

Відповідно із цим до п. 4.2 контракту внесені зміни від 10.10.2024, якими передбачено, що датою поставки є дата прибуття товару (time in) в порт призначення.

Однак згідно з інформації, яка вказана у наданому документі Картки обробки кнт від 27.09.2024, датою надходження контейнерів № CMAU0870788 та № TRHU3317425 за коносаментом №EKS0107740 є 27.09.2024, а перша партія товару (коносамент №EKS0107661) за специфікацією №3 була доставлена у Гданськ 08.09.2024, а розміщена на склад СТЗ у місті Запоріжжя 29.09.2024.

При цьому невідомо яким чином покупець зрозумів з якого моменту він несе ризики за поставлений товар та відповідно які саме витрати повинен нести, якщо зміни до договору відбулися після доставки перших партій товару.

Згідно листа ЮГЛ № 9854 від 10.10.2024 з порту Гданськ оператор польського потягу PCC Intermodal S.A. доставив товар до розподільчого контейнерного хабу в м. Глівіце (Польща) на основі T1 (13.10.2024 відповідно до залізничних накладних), де був сформований контейнерний потяг та була оформлена залізнична накладна на доставку до контейнерного терміналу Мостиська (Україна).

Також, відповідно до довідки ТЕВ № 1089 від 16.10.2024 до переліку наданих послуг експедитора входять: експедирування, подача залізничних платформ у порт Гданськ, завантаження контейнерів на залізничні платформи в порту Гданськ, доставка залізничних платформ до прикордонної залізничної станції Мостиська II (373502), перевантаження контейнерів на подані залізничні платформи на станції Мостиська II. Але, згідно Картки обробки кнт від 27.09.2024 датою залишення терміналу Time out в Гданську є 11.10.2024.

Таким чином суд погоджується з доводами відповідача про те, що у цій довідці не були вказані такі послуги як: вивантаження контейнера з судна 27.09.2024 та доставку у місце зберігання, зберігання контейнера у порту Гданськ з 27.09.2024 по 11.10.2024. Тобто, відповідно до довідки ТЕВ відповідальність експедитора та відповідно покупця настає 11.10.2024, коли вже відбувається транспортування контейнерів за маршрутом Гданськ-Глівіце-Мостиська, а не 27.09.2024 під час доставки контейнера на морському судні в порт. Зазначене може свідчити про ризик не включення всіх складових до митної вартості товару.

Стосовно твердження позивача про те, що додаткових витрат на страхування товару ним не понесено, всі витрати, необхідні для доставки імпортованого позивачем товару до визначеного контрактом місця поставки порт призначення Гданськ, Польща, а також витрати з придбання морського страхування та сплата страхових внесків здійснювались продавцем і за рахунок продавця і включені у вартість товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень Контракту № 804/23-16/2420025/34 від 25.10.2023: п.3.1 - Ціна товару, що поставляється, встановлена в EURO за 1 (одну) метричну тонну і вказана в Додатках (Специфікаціях) до цього Контракту; п.3.2 Загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, визначається, як вартість Товару, зазначена в Додатках (Специфікаціях) до цього Контракту.

В тексті Специфікації від 10.06.2024 (додаток №3 до контракту №804/23- 16/2420025/34 від 25.10.2023) вказано (останній абзац стор.1), що лише «Вартість пакування та маркування входить у вартість Товару». Вартість страхування товару на момент складання Специфікації у вартість товару не входила (відомостей про включення вартості страхування у вартість товару ні контракт, ні специфікація не містить).

Специфікація (додаток №3 до контракту №804/23-16/2420025/34 від 25.10.2023) складена 10.06.2024. Страховий поліс № 124-GG24255065, який був пред`явлений декларантом при митному оформленні, складено згодом (через місяць) 11.07.2024.

Враховуючи часові проміжки складання наданих до митного оформлення документів (Специфікацію від 10.06.2024 та Страховий поліс від 11.07.2024) та відомостей в цих документах, вбачається, що страхування товару було здійснено вже після визначення вартості товару.

Отже, позивач помилково зазначає, що страхові внески включені у вартість товару, оскільки відомості про вказане в наданих документах до митного оформлення відсутні.

Під час митного оформлення декларанту було зауважено, що у наданому документі - замовлення на доставку № D00EA00008585 від 27.09.2024, зазначено посилання на ПрАТ «Укрграфіт» та CMA CGM, однак яким чином, на якому етапі та якими договірними відносинами пов`язані ці два підприємства невідомо. Жодних посилань на вантажовідправника, експедитора чи продавця у даному документі немає.

Також, під час розгляду справи судом установлено, що відомість руху ТМЦ за 27.09.2024 вих. №34/2683 від 07.10.2024, прибутковий ордер від 27.09.2024 № 24017п, висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 04.09.2024 № 1677 та висновок ДП «Держзовнішінформ» від 22.08.2023 № 3-2/466 надавалися декларантом до митного оформлення та приймались до уваги посадовою особою митного органу при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару.

За результатом аналізу наданих до митного оформлення висновків ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 04.09.2024 № 1677 та ДП «Держзовнішінформ» від 22.08.2024 № 3-2/466, повідомлено про те, що у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 04.09.2024 № 1677 зазначено, що рівень ціни на кокс марки RM, імпортований згідно з додатком (Специфікацією) № 3 від 10.06.2024 до контракту № 804/23-16/2420025/34 від 25.10.2023, відповідає рівню ціни компанії постачальника «CARBON CONSTRUCTION & TRADING LIMITED» Велика Британія. Однак не зазначено станом на який саме період вказана ціна та який саме кокс (прожарений /непрожарений, кальцинований/ некальцинований тощо), так як рівень цін може змінюватись в залежності від якості зазначеного товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку тощо, про що зазначено також в самому висновку.

Також слід зазначити про відсутність у висновку проведеного цінового аналізу та/або кон`юнктурно-цінового дослідження відносно товару.

У висновку ДП «Держзовнішінформ» від 22.08.2024 № 3-2/466 зазначено, що на зовнішньому ринку, за результатами травня 2024, за аналітикою «ICCSINO», для голчастого коксу на основі нафти з Японії та Сполученого Королівства ціна становила орієнтовно від 1100 дол. США/т (у перерахунку на крос-курс євро/ дол.США на початок червня 2024 орієнтовно від 1000 євро/т). Відповідно до Додатку від 10.06.2024 № 3 (Специфікації № 3) до контракту від 25.10.2024 № 804/23- 16/2420025/34 узгоджена ціна на початок червня 2024 року на рівні 990 євро/т на умовах поставки CIF Польща, отже контрактна ціна не відповідає рівню ринкових цін (кон`юнктурі світового ринку), які склалися саме на період її узгодження.

Також, у даному висновку ДП «Держзовнішінформ» не зазначено, що експертом враховано посередницький характеру зовнішньоекономічної операції, умови поставки, та не наведено аналіз складових вартості товару.

Таким чином наданий висновок ДП «Держзовнішінформ» від 22.08.2024 № 3-2/466 містить суперечливу інформацію.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.53 МКУ одним з документів, що надаються митному органу для підтвердження заявленої митної вартості є висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, в тому числі, Укрпромзовнішекспертиза та Держзовнішінформ. При цьому, такі висновки не носять імперативного характеру, а можуть прийматися митними органами лише до уваги та служити додатковими джерелами інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості.

Стосовно додатково наданої платіжної інструкції № 5273.1 від 29.10.2024, слід зазначити наступне.

Відповідно до договору транспортного експедирування вантажів № 804/2480058/34 від 22.01.2024 та рахунку-фактурі про надання транспортно - експедиційних послуг № А011256-1 від 16.10.2024 у ПрАТ «Укрграфіт» в банківських реквізитах зазначається банк АТ «Райффайзен Банк» (при цьому у договорі номер рахунку IBAN НОМЕР_1 , в рахунку НОМЕР_2 ), а в платіжній інструкції банком ПрАТ «Укрграфіт» зазначено АТ «ОТП БАНК» з номером рахунку платника UA5048734. У додатково наданих звітах ПрАТ «Укрграфіт» за квітень, червень, липень, серпень 2024 року про ціни виробників промислової продукції міститься інформація щодо ціни реалізації за одиницю продукції (електроди зграфітовані ЕГ 400-200 мм та електроди зграфітовані Спеціальні просочені ЕГСП). У всіх звітах при зміні ціни причиною зазначено код «7 інші», в деяких випадках 7 «6 відсутність реалізації», і в жодному випадку не використано код «1 зміна вартості сировини та матеріалів».

Враховуючи те, що невідомо з якої саме сировини (марок, країни походження) виготовлена продукція зазначена у наданих звітах, чи була використана українська сировина або старі запаси сировини з іншими цінами, а також те, що існує багато інших факторів, які впливають на ціноутворення готової продукції, суд погоджується з доводами відповідача, що надані документи не можуть підтверджувати загальну тенденцію зниження цін на кокс з країною походження Японія, що імпортований у жовтні 2024 року, та ніяким чином не ідентифікуються з оцінюваним товаром.

Стосовно додатково наданого витягу з економічного видання BAIINFO Carbon Weekly випуск № 24-23 від 13.06.2024 щодо динаміки цін на нафтовий голковий пропечений кокс. Відповідно до даних сайту baiinfo.com зазначене видання спеціалізується на наданні інформації про товарний ринок у Китаї та має більш локальне направлення, без аналітики інших азійських і світових ринків сировинних товарів. Так само і витяг містить графіки динаміки цін на голковий кокс у Китаї та динаміку цін імпортованого голкового коксу для виробництва графітованих електродів для китайського ринку. Однак, відсутня інформація щодо країни (відправлення/походження), умов поставки на яких імпортовано зазначений кокс, марок, з яких причин відбулося зниження цін у квітні 2024 року. Отже даний витяг неможливо використовувати для підтвердження рівня цін на товар «Кокс нафтовий кальцинований марки RM», який імпортований з Японії, а тенденція зниження цін на голковий кокс обмежується китайським ринком.

Стосовно додатково наданого акту здачі-прийняття робіт № А011256-1 від 24.10.2024 по договору транспортного експедирування вантажів № 804/2480058/34 від 22.01.2024, суд зазначає, що такий лише підтверджує суми витрат на транспортування, які включені до митної вартості при коригуванні. Додаткова угода від 07.10.2024 вносить зміни до пункту 4.2 зовнішньоекономічного контракту №804/23-16/2420025/34 від 25.10.2023 та додатку № 3 від 10.06.2024 до нього з метою врегулювання питання щодо дати поставки товарів до порту призначення Гданськ та не містись відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Крім того, додаткова угода від 07.10.2024 надавалась до митного оформлення та приймалась до уваги при здійсненні контролю митної вартості оцінюваних товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МКУ).

До закінчення митного оформлення, документи в повному обсязі відповідно до норм ст. 53 МКУ, що підтверджують митну вартість товарів, декларантом не надано. Митна вартість може бути визнана за умови надання до митного оформлення належних документів в повному обсязі.

Щодо посилань позивача, про те, що митний орган не обґрунтував застосування резервного методу, то суд звертає увагу на таке.

В гр.33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначено: Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів не можуть бути прийняті у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.59, 60 МКУ. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст. 62, 63 МКУ. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч. 3 ст. 58 МКУ).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 64 МКУ митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до Приміток до статті 7 ГАТТ митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватись згідно зі статтею 7, повинні бути методами, викладеними в статтях 1-6, проте обґрунтування гнучкості у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.

Так, з урахуванням вищезазначеного, у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, прийнято оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товару, митна вартість товару, визначена із застосуванням резервного методу згідно наявної інформації враховуючи вимоги ст. 64 МКУ.

У графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів митницею обґрунтовано зазначено: обставини прийняття оскаржуваного рішення, чому заявлена митна вартість не може бути визнана, про наявність інформації щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено з зазначенням вартості на такі товари, про перелік документів за умови надання яких митна вартість може бути визнана; послідовність застосування методів визначення митної вартості після проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом згідно вимог ч. 4 ст. 57 МКУ та інше.

Суд погоджується із позицією відповідача, що декларантом не надано в повному обсязі витребувані документи для підтвердження заявленої митної вартості, а також додатково надані документи не спростовують встановлені Запорізькою митницею розбіжності, які впливають на заявлену Приватним акціонерним товариством «Український графіт» митну вартість товару.

За таких обставин суд дійшов висновку, що прийняте митним органом рішення є обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству.

Узагальнюючи наведене, суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000016/1 від 28.10.2024 та картка відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2024/000220, прийняті Запорізькою митницею правомірно, в межах та у спосіб визначений чинним законодавством України з питань державної митної справи.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1ст.143 КАС України).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, 20, ) до Запорізької митниці (69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 17.03.2025.

Суддя Ж.М. Чернова