Справа № 140/14525/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14525/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.11.2024 № 18263 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; зобов`язання комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву від 18.11.2024 (зареєстровану за вх. № 6388) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює постійний догляд за своєю бабою ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи Б та потребує постійного стороннього догляду. 18.11.2024 позивач особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII, до якої долучив усі необхідні документи. Однак повідомленням від 22.11.2024 №18263 відповідач проінформував, що Комісія прийняла рішення про відмову у наданні відстрочки у зв`язку з наявністю інших незобов`язаних осіб, які можуть здійснювати догляд.

Позивач не погоджується з таким рішенням та зазначає, що поняття «член сім`ї» розкривається через частину другу статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), згідно з якою, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У даному випадку членами однієї сім`ї є позивач та його баба - ОСОБА_2 , які проживають разом та мають взаємні права і обов`язки. У свою чергу, донька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не може вважатися членом сім`ї, оскільки не проживає разом і не має спільного побуту з матір`ю, вона є резидентом ЄС (постійно проживає в Італії), а друга донька баби ОСОБА_4 (мати позивача) є непрацездатною особою (пенсіонером) та через наявні захворювання потребує постійного амбулаторного лікування, тому фізично не може здійснювати догляд за своєю матір`ю. З урахуванням наведеного зазначає, що у ОСОБА_2 відсутні члени сім`ї першого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд за нею, фактично догляд за своєю бабусею здійснює позивач, що підтверджується актом про встановлення факту постійного догляду від 07.11.2024 № 44. Відтак, оскільки він до заяви від 18.11.2024 подав усі необхідні документи, тому вважає, що відмова відповідача у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є протиправною та такою, що порушує його права.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі - 03.01.2025, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позов не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

18.11.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою (зареєстрована за вх. № 6388 від 18.11.2024) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII (а.с. 8). До вказаної заяви позивач долучив копії таких документів: паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 10 -14); свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 16); витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 15); паспорта громадянина України, картки платника податків та пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_2 (а.с.17-21); довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12ААГ № 868851 (а.с 22); висновку лікарської консультативної комісії № 902 від 07.11.2024 (а.с. 23-24); акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду № 44 від 07.11.2024 (а.с. 25-26); свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 (а.с. 27); паспорта громадянина України та пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 28-31, 33); витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 13.03.2018 (а.с.32); дозволу на проживання на ім`я ОСОБА_3 від 18.07.2023 №119658235, виданого Головним управлінням поліції Гроссето (а.с. 35-37); свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 (а.с. 40).

Повідомленням від 22.11.2024 № 18263 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що за результатами розгляду його заяви та підтвердних документів протоколом від 22.11.2024 №27 Комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, причини відмови - наявність інших незобов`язаних осіб, які можуть здійснювати догляд (а.с. 9).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а тому застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-XII (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У розумінні статті 1 Закону №3543-XII мобілізацією вважається комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560, у редакції, чинній на час подання заяви позивачем), який визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Пунктом 56 Порядку №560 передбачено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно із пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до абзаців третього, четвертого пункту 58-1 Порядку №560 військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї другого ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Як установлено пунктом 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Додатком 5 до Порядку №560 визначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, для пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII, такими документами є:

для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи:

- документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки),

- один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

для особи, за якою здійснюється догляд:

- один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 18.11.2024 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації саме на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII (а.с. 8).

Як зазначалось вище, пунктом 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Отже, за змістом пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII умовами для реалізації права на відстрочку є:

по-перше, зайнятість військовозобов`язаного, який є членом сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, постійним доглядом за такою особою;

по-друге, відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення із зазначеною особою, або якщо такі члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Тобто, лише сукупність наведених обов`язкових обставин (фактів) надають законні підстави для отримання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за цією підставою.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 16), свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 27) та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 13.03.2018 (а.с.32). Тобто, позивач є членом сім`ї другого ступеня споріднення для ОСОБА_2 (онуком)

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 868851 ОСОБА_2 встановлено довічно І Б групу інвалідності (а.с. 22).

Згідно з висновком лікарської консультативної комісії № 902 від 07.11.2024 ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з втратою можливості до самообслуговування та пересування (а.с. 23-24).

Актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду № 44 від 07.11.2024 підтверджено, що позивач здійснює постійний догляд за своєю бабусею ОСОБА_2 (а.с. 25-26).

Зі змісту повідомлення відповідача від 22.11.2024 № 18263 слідує, що Комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято рішення, оформлене протоколом від 22.11.2024 №27, про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за його заявою від 18.11.2024 з причин наявності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_2 (а.с. 9).

ОСОБА_1 не заперечує той факт, що у ОСОБА_2 є дві дочки ОСОБА_4 (матір позивача) та ОСОБА_3 , тобто члени сім`ї першого ступеня споріднення. В той же час, позивач зазначає, що ОСОБА_3 не може вважатися членом сім`ї, оскільки не проживає разом і не має спільного побуту з матір`ю, вона є резидентом ЄС (постійно проживає в Італії), а його мати ОСОБА_4 є непрацездатною особою (пенсіонером) та через наявні захворювання потребує постійного амбулаторного лікування, тому фізично не може здійснювати догляд за своєю матір`ю.

З цього приводу суд зазначає, що статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Статтею 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» визначено, що діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

Отже, чинне законодавство України передбачає, що діти як члени сім`ї першого ступеня споріднення мають пріоритетний обов`язок щодо здійснення догляду за своїми батьками, які через інвалідність або похилий вік потребують постійного догляду.

У свою чергу, відсутність факту спільного проживання/проживання за кордоном чи досягнення пенсійного віку членом сім`ї першого ступеня споріднення, пунктом 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не визначено як підставу неможливості здійснення догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи. Вказана норма Закону надає право військовозобов`язаному на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації виключно за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення у особи з інвалідністю І чи ІІ групи або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Долучена до позовної заяви довідка КП «Ратнівський центр первинної медичної допомоги» від 09.12.2024 №327/01.17 (а.с.34), яка до заяви від 18.11.2024 позивачем не долучалась, підтверджує лише те, що ОСОБА_4 потребує постійного амбулаторного лікування.

Позивач до заяви від 18.11.2024 не надав документів, які підтверджують те, що діти його бабусі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (члени сім`ї першого ступеня споріднення) самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність прийнятого Комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за його заявою від 18.11.2024, відтак у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 ).

Суддя О. О. Андрусенко