Справа № 160/32230/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ОІЛ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,
05.12.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ОІЛ» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №412-рл від 15.11.2024 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що за наслідками ознайомлення з витягом з розпорядження невідомо, що стало підставою для анулювання ліцензії. Крім того, на думку представника позивача, витяг з розпорядження не містить належних обґрунтувань стосовно підстав прийняття рішення про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, тобто без пояснення, в чому саме полягає подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії. Відтак, представник позивача вказує, що з наведеного видно, що розпорядження № 412-рл від 15.11.2024 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним не відповідає зрозумілості акту індивідуальної дії, оскільки не містить конкретних обґрунтувань, які стали підставою для його прийняття, зокрема, відсутня конкретизація стосовно того, які саме недостовірні дані та у яких саме документах стали причиною прийняття ГУ ДПС у Дніпропетровській області рішення про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Таким чином, представник позивача вважає вказане розпорядження № 412- рл від 15.11.2024 таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, прийняте без належного дослідження обставин справи та без достатніх обґрунтувань підстав його прийняття, а отже таким, що підлягає скасуванню.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
26.12.2024 представником позивача направлено до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Станом на момент розгляду справи ТОВ «ЮНАЙТЕД ОІЛ» знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
15.11.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято розпорядження №412-рл, яким відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР зобов`язано ГУ ДПС у Дніпропетровській області анулювати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «ЮНАЙТЕД ОІЛ», у зв`язку з встановленням факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
Вважаючи спірне розпорядження протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відтак, предметом спору у цій адміністративній справі є правомірність розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №412-рл від 15.11.2024 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядок видачі та анулювання ліцензій на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон № 481/95-ВР).
Статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Роздрібна торгівля пальним - це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки.
Відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
Зі змісту наведених правових норм видно, що для здійснення господарської діяльності, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону№ 481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
Статтею 15 Закону № 481/95-ВР визначено підстави для анулювання ліцензії, згідно із якими ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі:
заяви суб`єкта господарювання;
рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання;

несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;

рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Вказаний перелік підстав для анулювання ліцензії на оптову/роздрібну торгівлю є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

Суд встановив, що підставою прийняття оспорюваного розпорядження про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним стало те, що згідно з довідкою про розпорядника акцизного складу пального акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри: до резервуара РД-25 (уніфікований номер 120) під`єднано 4 витратоміра-лічильника; до резервуара РД-25 (уніфікований номер 121) під`єднано 4 витратоміра-лічильника; до резервуара РД-25 (уніфікований номер 122) під`єднано 6 витратомірів-лічильників; до резервуара РД-25 (уніфікований номер 123) під`єднано 6 витратомірів-лічильників; до резервуара ЗГ-20.П.1-УХЛ1 (уніфікований номер 3361) під`єднано 4 витратоміра-лічильника. Відповідно до поданих ТОВ «ЮНАЙТЕД ОІЛ» () документів та звітності на 1 паливороздавальну колонку Quantum 510 M FHR HS Combo AdB 3-6-3 під`єднано 20 витратомірів-лічильників, що технічно неможливо. Також відповідно до довідки про розпорядника акцизного складу пального акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри резервуара ЗГ-20.П.1-УХЛ1 (уніфікований номер 3361) має серійний номер 3361, що не відповідає дійсності. Серійний номер даного резервуара 1595.

Враховуючи наведене, відповідач зробив висновок, що ТОВ «ЮНАЙТЕД ОІЛ» порушено ст. 15 Закону України №481/95-ВР в частині подання недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою на отримання ліцензії.

У зв`язку із цим відповідач і прийняв спірне розпорядження про анулювання виданої позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Проте, суд звертає увагу, що питання достатності документів для отримання права на реалізацію пального підлягає дослідженню самим же відповідачем на стадії розгляду заяви особи про надання ліцензії.

Натомість, у випадку анулювання ліцензії відповідач має керуватись положеннями статті 15 Закону № 481/95-ВР, якою передбачено вичерпний перелік підстав для таких дій податкового органу, зокрема, отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою про отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами; встановлення факту подання недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що вона містить конкретні умови щодо її застосування, зокрема, у разі встановлення факту подання недостовірних даних у документах, такі документи мають бути подані особою для отримання ліцензії.

Тобто відповідальність особи у вигляді анулювання ліцензії може мати місце тоді, коли контролюючий орган достовірно встановив, що конкретний документ, наявний серед інших документів, які подавались разом з заявою для отримання ліцензії, насправді не видавався відповідним органом, відтак є підробленим (сфальшованим), або містить недостовірну інформацію. Тоді ж, коли суб`єкт взагалі не подавав певний документ, вказані норми, як підстави для анулювання ліцензії, застосовані бути не можуть.

З урахуванням наведеного, довідка про розпорядника акцизного складу пального акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, у якій міститься інформація, про кількість під`єднаних витратомірів-лічильників, не могла бути підставою для анулювання позивачу ліцензії, оскільки, позивач вказаний документ для отримання ліцензії не подавав.

У розрізі наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відтак, видавши позивачу зазначену ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на підставі доданих до заяви документів та визнавши їх достатніми для її отримання, у подальшому не вправі посилатися на їх неповноту як підставу для анулювання раніше виданої ліцензії.

При цьому, як було встановлено раніше, фактів отримання від уповноважених органів інформації щодо подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії, матеріали справи не містять.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 560/377/20, від 21.11.2023 у справі №580/7822/21, від 04.05.2023 у справі №380/12161/21.

Зважаючи на те, що спірне розпорядження про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним не містить вказівки на документи, у яких зазначені недостовірні дані, суд робить висновок про те, що відповідач протиправно прийняв спірне розпорядження.

Таким чином, вказане розпорядження підлягає скасуванню, як протиправне.

Отже, позовну вимогу про визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №412-рл від 15.11.2024 про анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним необхідно задовольнити.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача видалити запис про анулювання ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ОІЛ» на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2300065 за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. М. Грушевського, буд. 88Б (АЗС) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, то суд зазначає про таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 545 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Порядок № 545), який визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку № 545 Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

У пункті 3 Порядку № 545 зазначено, що до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться відомості, зокрема, щодо дати видачі / зупинення / анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з пунктами 4-7 Порядку № 545, підставою для включення суб`єкта господарювання до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення ДФС та її територіальних органів про видачу ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії.

Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДПС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

З аналізу наведених положень видно, що інформація щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального особою, яка видала ліцензію, тобто, у спірних правовідносинах, відповідачем.

Тому, враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача видалити запис про анулювання ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ОІЛ» на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2300065 за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. М. Грушевського, буд. 88Б (АЗС) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірного рішення.

Отже, за сукупності вказаних обставин висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, у зв`язку із чим спірне рішення є протиправним та необґрунтованим.

Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд робить висновок про необхідність задоволення позову.

Щодо питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 6056 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 6056 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ОІЛ» (вул. М. Грушевського, буд. 88, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, 52200, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №412-рл від 15.11.2024 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити запис про анулювання ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ОІЛ" на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2300065 за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. М. Грушевського, буд. 88Б (АЗС) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ОІЛ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський