Справа № 620/159/25
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Чернігів Справа № 620/159/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Падій В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Деснянське басейнове управління водних ресурсів про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Новгород-Сіверської прокуратури звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Деснянське басейнове управління водних ресурсів про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області щодо набуття права власності на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на не русловому ставку в с. Троїцьке Новгород-Сіверської міської територіальної громади з географічною прив`язкою розміщення 51.976301 (координати широти), 33.122700 (координати довготи);

-зобов`язати Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на не русловому ставку в с. Троїцьке Новгород-Сіверської міської територіальної громади з географічною прив`язкою розміщення 51.976301 (координати широти), 33.122700 (координати довготи).

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 15.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Відповідачем в межах встановленого ухвалою суду строку відзив на позов до суду не подано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Новгород-Сіверською окружною прокуратурою у порядку статті 23 Закону України Про прокуратуру проведено вивчення питання додержання вимог законодавства з питань збереження майна інженерної інфраструктури водних об`єктів на території Новгород-Сіверського району.

У ході вивчення позивачем встановлено, що на території с. Троїцьке Новгород-Сіверської міської територіальної громади Чернігівської області знаходиться не русловий ставок з гідротехнічною спорудою на водотоці Малотечка (Малотіч), суббасейні річки Десна, код водогосподарської ділянки М5.1.5.53 Орієнтовна площа водного дзеркала ставка становить 1,60 га, географічна прив`язка розміщення 51.976301 (координати широти), 33.122700 (координати довготи).

За результатом узагальнення Деснянським басейновим управлінням водних ресурсів матеріалів інвентаризації осушувальних систем та оцінки стану використання осушувальних систем встановлено відсутність власника гідротехнічної споруди на ставку не русловому, розташованого на території с. Троїцьке Новгород-Сіверської міської територіальної громади Чернігівської області, що свідчить про їх безхазяйність.

Згідно інформації Новгород-Сіверської міської ради № 04-18/36969 від 30.10.2024 встановлено, що розпорядженням міського голови від 25.05.2023 № 47-ОД утворено комісію з проведення обстеження безхазяйних гідроспоруд на території громади. У подальшому 01.06.2023 утвореною комісією проведено засідання, на якому розглядалося питання обстеження безхазяйних гідроспоруд на території Новгород-Сіверської міської територіальної громади щодо їх технічного стану, підготовка і надання пропозицій щодо взяття на баланс обстежених безхазяйних гідроспоруд.

Разом з тим як зазначено позивачем, відповідачем не здійснено жодних дій щодо вирішення питання щодо набуття права власності на безхазяйне майно, а саме на гідротехнічну споруду на не русловому ставку розташованому в с. Троїцьке Новгород-Сіверської територіальної громади з географічними координатами 51.976301 (координати широти), 33.122700 (координати довготи).

З огляду на викладене, керівник Новгород-Сіверської окружної прокуратури, реалізуючи надані законом повноваження щодо захисту державних інтересів, звернувся до суду із даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до норм Закону №1697-VII прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно частини першої статті 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (частина 5 статті 14 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону № 280/97-ВР, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 5 статі 60 Закону № 280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

За приписами статті 29 Закону № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме: 1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; 2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; 3) заслуховування звітів про роботу керівників підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; 4) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Отже питання визначення, ведення обліку комунального майна та право на розпорядження майном Новгород-Сіверської територіальної громади належить до повноважень органу місцевого самоврядування Новгород-Сіверської міської ради.

Підставою набуття права комунальної власності є передача майна комунальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (статті 25 Закону № 280/97-ВР).

Частиною 1 статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом (статті 329 ЦК України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 335 ЦК України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

За приписами статті 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-VI), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначенням статті 2 Закону № 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина 2 статті 3 Закону № 1952-VI).

Взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 14 статті 18 Закону № 1952-VI).

Про важливість взяття на облік безхазяйних гідротехнічних споруд як один із способів захисту інтересів держави наголошено у постановах Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 340/5914/21, від 21.06.2024 у справі № 420/19870/21.

Так на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 19.07.2021 № 19111/66/1-21, Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 29.08.2021 № 806 «Про утворення комісії з інвентаризації земель водного та лісового фондів, водних об`єктів, лісових ресурсів, об`єктів державної та комунальної власності» на території Чернігівської області комісіями, утвореними органами місцевого самоврядування, проведено інвентаризацію водних об`єктів.

В узагальненій інформації відображені наявні дані щодо власників земельних ділянок водного фонду та їх орендарів, водночас об`єкти водного фонду, власники яких не визначені, можуть перебувати на балансі органів місцевого самоврядування або суб`єктів господарювання без належного оформлення права власності.

Суд зазначає, що збереження та ефективна експлуатація гідротехнічних споруд має стратегічне значення для забезпечення національної та економічної безпеки держави.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури підлягає задоволенню повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області щодо невчинення дій з набуття права комунальної власності на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на не русловому ставку в с. Троїцьке Новгород-Сіверської міської територіальної громади з географічною прив`язкою розміщення 51.976301 (координати широти), 33.122700 (координати довготи).

Зобов`язати Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно, а саме: гідротехнічну споруду, розташовану на не русловому ставку в с. Троїцьке Новгород-Сіверської міської територіальної громади з географічною прив`язкою розміщення 51.976301 (координати широти), 33.122700 (координати довготи).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Керівник Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Замкова, буд. 9А, м. Новгород-Сіверський, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16000, код ЄДРПОУ - 02910114).

Відповідач: Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області (вул. Захисників України, буд. 2, м. Новгород-Сіверський, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16000, код ЄДРПОУ - 04061978).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Деснянське басейнове управління водних ресурсів (пр-т. Перемоги, буд. 9-А, м. Чернігів, 14017, код ЄДРПОУ - 34654458).

Суддя В.В. Падій