Справа № 552/576/25
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/576/25
Провадження № 2-а/552/28/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Безугла А.Г.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Остапенко А.І., представника відповідача Паламар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що з 28.08.2009 позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу старша неповнолітня донька за власним вибором залишилася проживати з батьком за місцем його проживання, а малолітня донька - з позивачкою за місцем її проживання.

1З.01.2025 року близько 20 год. 30 хв. позивачка приїхала до будинку колишнього чоловіка, щоб забрати малолітню доньку, яка в той день перебувала у нього та побачити старшу доньку, проте ОСОБА_2 до будинку її не впустив та ОСОБА_3 вона не побачила. Дорогою додому, донька ОСОБА_5 повідомила її, що в будинку батько разом з іншими чоловіками вживають алкогольні напої. Оскільки в будинку в той час перебувала старша неповнолітня донька, позивачка почала хвилюватися за її безпеку в компанії незнайомих дорослих чоловіків, а тому вона негайно повернулась до місця проживання колишнього чоловіка за адресою АДРЕСА_1 . Вона попросила ОСОБА_2 відпустити неповнолітню дитину ночувати до неї, оскільки була стурбована безпекою дитини, не хотіла, щоб дитина була свідком вживання алкогольних напоїв. ОСОБА_2 на її прохання реагував агресивно, мав ознаки алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювався. Позивачка о 21 год. 02 хв. зателефонувала на лінію «102» та коли прибув наряд поліції, вона пояснила їм ситуацію, попросила допомоги, зокрема, попросила оглянути будинок і пересвідчитися, що з дитиною все добре.

Натомість працівники поліції звинуватили позивачку у завідомо неправдивому виклику поліції та притягнули до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Постанову вважає незаконною.

Позивач має право звернутися до поліції, а поліція була зобов`язана відреагувати на виклик та в межах своїх повноважень надати допомогу, не залежно від того, чи мала місце подія адміністративного, кримінального або цивільного правопорушення.

Навіть якщо працівники поліції на місці не виявили достатніх доказів наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного або іншого правопорушення, це само по собі не могло слугувати підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за «завідомо неправдивий виклик» поліції, адже певна подія все ж таки відбулася.

Постанова не відповідає вимогам законодавства, в мотивувальній частині не зазначено в чому полягав прямий умисел позивачки, тобто на підставі яких доказів поліцейський дійшов до переконання, що позивачка, повідомляючи певну інформацію на лінію «102», усвідомлювала, що така інформація є завідомо неправдивою, і натомість бажала виїзду на місце виклику працівників поліції.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову старшого інспектора Сектору протидії домашньому насильству (СПДН) Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції Мілько Ю.О. від 13.01.2025 р. (серія ГБВ № 740219) про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4 000,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 січня 2025 року відкрито провадження по справі з повідомленням сторін про час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та пояснила, що донька ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_2 . Це її власне бажання. Вона, як мати, хвилюється за дитиною, у доньки погіршився стан навчання. За ініціативою ОСОБА_3 , вони звернулись до критичного психолога та був встановлений діагноз, стан здоров`я дитини потребує допомоги фахівця, чим зараз вона і займається. Повністю підтримала позовну заяву та просить задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовну заяву, викладені в ній обставини та пояснив, що позивач телефонуючи на лінію «102» повідомила, що «її колишній чоловік не пускає її до дитини, якій 14 років». Ніяких посилань щодо насильства зі сторони ОСОБА_2 позивач не озвучувала. Це все підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами. Просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав, підтримав наданий відзив та просив відмовити в задоволенні позову. Відзив містить посилання, що 13.01.2025 року о 21:00 год. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила, що колишній чоловік вчиняє щодо неї психологічне насильство, хоча насправді цього факту не було. Позивач правомірно притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, а саме постановою серії ГБВ № 740219 від 13.01.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, старшим інспектор СПДЧ ПРУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Мілько Ю.О. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за скоєння нею правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України.

В постанові зазначено, що 13.01.2025 року близько 21 год. за адресою м. Полтава, вул. Тунельна, 36, гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила, що колишній чоловік вчинив щодо неї психологічне насильство, хоча насправді цього факту не було.

Як вбачається з вимогст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогост. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності дост. 222 КУпАП України, розгляд справ про правопорушення, передбаченіст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного уст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач категорично заперечує свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченогост.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ході судового розгляду був заслуханий аудіо запис, який надійшов на скорочений номер екстреної допомоги поліції «102» 13.01.2025 року о 21:02 від ОСОБА_1 , яка повідомила, що її колишній чоловік не пускає до її дитини 14 років. Аудіозапис не містить посилання щодо психологічного насильства з боку ОСОБА_2 .

Такі ж пояснення позивачем надавались і під час приїзду патрульної служби, що зафіксовано на бодікамеру та запис оглянуто в судовому засіданні.

Також, у своїх поясненнях, які надавались позивачем 13.01.2025 року працівникам поліції, ОСОБА_1 зазначила, що зі слів молодшої доньки ОСОБА_8 , їй стало відомо, що її колишній чоловік ОСОБА_2 розпиває спиртні напої з невідомими чоловіками. У цей час у будинку знаходилась її старша донька ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовився пустити позивача до будинку. Занепокоївшись про свою 14річню дитину, вона попросила забрати ОСОБА_3 до себе додому, оскільки вважала, що дитина не може знаходитись з чоловіками у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції, що прибули не відреагували на її прохання пройти та подивитися на загальний стан помешкання та осіб, що там перебували.

Представником відповідача до відзиву приєднані записи з бодікамери одного з поліцейських на яких зафіксовано, ті самі свідчення, які надала позивач у своїх поясненнях та остання заперечувала, щодо застосування психологічного насильства.

Крім того, у ході відібрання пояснень від ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_9 , 06.07.2010 року встановлено, що останні не надавали вільних свідчень. Неповнолітній ОСОБА_9 були поставлені два питання, а саме щодо постійних конфліктів її матері ОСОБА_1 та з ким; чи бажає вона їхати до матері. У ОСОБА_2 з`ясовувались анкетні дані відносно позивача та вносились ці дані до процесуальних документів , що складались відносно ОСОБА_1 .

Інспектор СПДН Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ст. лейтенант поліції Коломієць Б.А. вносив відомості до пояснень даних осіб на власний розсуд, а потім продиктував останнім, що з їх слів записано вірно та прочитано.

Суд, дослідивши вказані матеріали, які долучені до відзиву на позовну заяву вважає, що вони не є належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідачем в порядку ст. 77 КАС України не подано доказів в спростування доводів позивача.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що постанова серії ГБВ № 740219 від 13.01.2024 року , якою накладено на позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України, є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ГБВ № 740219 від 13.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП .

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській областісудовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач Головного управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтва, вул.. Матвійчука Юліана,83, .

Судове рішення виготовлено 18 березня 2025 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна