Справа № 200/206/25
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Справа№200/206/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.01.2025 №140/03-16;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби з 02.07.1990 по 01.05.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 27.12.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до вимог Закону України "Про державну службу", оскільки відповідач протиправно не зарахував до стажу державної служби період роботи в податковій службі.

Ухвалою від 17.01.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 1 надав суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області, який опрацьовував заяву за принципом екстериторіальності, було прийнято рішення про відмову Позивачу в перерахунку пенсії №86 від 03.01.2025. Будь-яких рішень про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 Головним управлінням в Донецькій області не приймалося, тому взагалі неможливо зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби з 02.07.1990 по 01.05.2016 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723- XII, починаючи з 27.12.2024.

Крім того, вказує, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Відповідач 2 надав суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Відтак, оскільки присвоєння спеціальних звань та категорій державної служби регулювалися різними законодавчими актами і ці поняття не є тотожними, то для зарахування позивачу періоду роботи в органах державної податкової служби немає правових підстав.

Позивачем надано відповіді на відзиви відповідачів, яких вказав, що викладені в них твердження є безпідставними. Просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідачі 1, 2 скористались правом на подання відзиву відповідно до статті 162 КАС України.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив відповідно до статті 163 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

27.12.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону №889.

03.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 86 про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців та оскільки станом на 01.05.2016 Позивач не працювала на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців. У рішенні вказано, що проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи та додатково надані документи встановлено, що на день звернення стаж на посадах віднесених до посад державної служби становить 4 роки 7 місяців 15 днів (враховано за період з 01.06.1979 по 08.02.1980, з 21.02.1980 по 06.11.1980, з 09.04.1987 по 29.06.1990).

Відповідно до наданої довідки Головного управління ДПС України у Донецькій області від 23.12.2024 №22/05-99-11-02 вбачається, що ОСОБА_1 працювала в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (далі - ГУ ДПС) з 06.01.2021 по 20.12.2024.

Звільнена з посади головного державного інспектора Слов`янського відділу перевірок платників управління податкового аудиту у зв`язку зі скороченням чисельності працівників ГУ ДПС відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889).

Має стаж державної служби станом на 20.12.2024 - 39 років 1 місяць 7 днів. Присягу державного службовця прийняла 01.03.1994. 06.09.2019 присвоєно 6 ранг державного службовця.

Станом на 01.05.2016 (дату набрання чинності Законом № 889) ОСОБА_1 обіймала посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників податків управління аудиту Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, віднесену відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 703 до сьомої категорії посад державних службовців.

Стаж служби у контролюючих органах, що зараховується відповідно до статті 344 Податкового кодексу У країни до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», станом на 01.05.2016 - 30 років 5 місяців 18 днів. До стажу державної служби зараховані періоди роботи на посадах:

01.06.1979 - 08.02.1980 економіст держдоходів Фінансового відділу виконкому Волчанської районної Ради депутатів трудящих Харківської області;

21.02.1980 - 06.11.1980 економіст інспекції держдоходів Районного фінансового відділу виконкому Слов`янської районної Ради народних депутатів Донецької області;

09.04.1987 - 02.10.1988 економіст держдоходів Слов`янського міського фінансового відділу Донецької області;

03.10.1988 - 26.11.1989 податковий ревізор-інспектор Слов`янського

27.11.1989 - 29.06.1990 податковий ревізор-інспектор II категорії податкової інспекції Слов`янського міського фінансового відділу Донецької області;

02.07.1990 - 30.11.1993 державний податковий інспектор відділу податків з населення Державної податкової інспекції по м. Слов`янську Донецької області;

01.12.1993 - 31.01.1994 старший державний податковий інспектор відділу оподаткування ресурсних і неподаткових платежів Державної податкової інспекції по м.Слов`янську Донецької області;

01.02.1994 - 15.10.1995 старший державний податковий інспектор відділу ПДВ, ресурсних і неподаткових платежів Державної податкової інспекції по м. Слов`янську Донецької області;

16.10.1995 - 25.11.1996 старший державний податковий інспектор відділу з контролю за впровадженням електронно-касових апаратів Державної податкової інспекції по м.Слов`янську Донецької області;

26.11.1996 - 02.01.1997 старший державний податковий інспектор відділу нормативно-технічного контролю за впровадженням касових апаратів і комп`ютерних систем управління документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової адміністрації в м. Слов`янську Донецької області;

03.01.1997 - 09.10.1997 старший державний податковий інспектор відділу нормативно-технічного контролю за впровадженням касових апаратів і комп`ютерних систем управління документальних перевірок юридичних осіб Слов`янської державної податкової адміністрації Донецької області;

10.10.1997 - 13.02.1998 головний державний податковий інспектор відділу нормативно-технічного контролю за впровадженням касових апаратів і комп`ютерних систем управління документальних перевірок юридичних осіб Слов`янської державної податкової адміністрації Донецької області;

14.02.1998 - 29.03.1998 головний державний податковий інспектор відділу нормативно-технічного контролю за впровадженням касових апаратів і комп`ютерних систем управління документальних перевірок юридичних осіб Слов`янської державної податкової інспекції Донецької області;

30.03.1998 - 25.06.2000 головний державний податковий інспектор відділу оперативного контролю Слов`янської державної податкової інспекції Донецької області;

26.06.2000 - 08.11.2000 головний державний податковий інспектор відділу контролю за розрахунками із споживачами Слов`янської державної податкової інспекції Донецької області;

09.11.2000 - 31.01.2001 головний державний податковий інспектор відділу контролю за розрахунками із споживачами Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

01.02.2001 - 15.07.2001 головний державний податковий інспектор відділу контролю за розрахунковими операціями і сферою готівкового обігу Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

16.07.2001 - 20.01.2002 головний державний податковий інспектор відділу документальних перевірок управління податкового аудиту Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

21.01.2002 - 14.01.2005 головний державний податковий інспектор відділу документальних перевірок СПД - юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

15.01.2005 - 05.09.2005 головний державний податковий інспектор відділу документальних перевірок суб`єктів господарської діяльності - юридичних осіб управління контрольно-перевірочної роботи Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

06.09.2005 - 05.11.2006 головний державний податковий інспектор сектору документальних перевірок відділу контрольно-перевірочної роботи Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

06.11.2006 - 24.01.2007 головний державний податковий ревізор-інспектор сектору документальних перевірок відділу контрольно-перевірочної роботи Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

25.01.2007 - 08.04.2008 головний державний податковий ревізор-інспектор відділу документальних перевірок суб`єктів господарювання - юридичних осіб управління аудиту юридичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

09.04.2008 - 24.09.2009 головний державний податковий ревізор-інспектор відділу проведення податкового аудиту платників податків управління податкового контролю юридичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

25.09.2009 - 15.03.2012 головний державний податковий ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків управління податкового контролю юридичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області;

16.03.2012 - 25.06.2013 головний державний податковий ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків управління податкового контролю Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби;

26.06.2013 - 24.01.2014 головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків, банківських та небанківських фінансових установ управління податкового аудиту Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецької області;

25.01.2014 - 31.07.2015 головний державний ревізор-інспектор відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецької області;

01.08.2015 - 17.02.2016 головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецької області;

18.02.2016 - 04.05.2017 головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків управління аудиту Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецької області;

05.05.2017 - 09.08.2018 головний державний ревізор-інспектор відділу аудиту платників території обслуговування Слов`янської ОДПІ управління аудиту Головного управління ДФС у Донецької області;

10.08.2018 - 05.09.2019 головний державний ревізор-інспектор Слов`янського відділу аудиту платників управління аудиту Головного управління ДФС у Донецької області;

06.09.2019 - 08.09.2020 головний державний ревізор-інспектор Слов`янського відділу перевірок платників управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична особа публічного права, код за );

09.09.2020 - 05.01.2021 головний державний ревізор-інспектор Слов`янського відділу перевірок платників - юридичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична особа публічного права, код за );

06.01.2021 - 20.10.2021 головний державний ревізор-інспектор Слов`янського відділу перевірок платників -юридичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Донецькій області;

21.10.2021 - 14.11.2022 головний державний інспектор Слов`янського відділу перевірок платників - юридичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Донецькій області;

15.11.2022 - 20.12.2024 головний державний інспектор Слов`янського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Донецькій області.

Згідно з п. 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 періоди роботи на зазначених в довідці посадах з 22.09.1994 по 01.05.2016 зараховуються до стажу державної служби відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, що діяло на той час.

До стажу позивача державного службовця не зараховується період роботи в податковій службі з 02.07.1990 по 01.05.2016. До стажу державної служби зараховано 4 роки 7 місяців 15 днів (враховано за період з 01.06.1979 по 08.02.1980, з 21.02.1980 по 06.11.1980, з 09.04.1987 по 29.06.1990).

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Згідно із пп. 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №676/4235/17.

Спірним у цій справі є стаж служби позивачки в період з 02.07.1990 по 01.05.2016 на посадах в податковій службі.

Частина перша статті 25 Закону № 3723-XII визначала, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Відповідно до статті першої Закону № 3723-XII, який був чинним протягом тривалих періодів роботи позивача на відповідних посадах в органах податкової служби, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-XII (далі - Закон № 509-XII).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону № 509-XII, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Частина сьома статті 15 Закону № 509-XII визначає, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до частини восьмої статті 15 Закону № 509-XII, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Частина четверта статті 15 Закону № 509-XII передбачає, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).

Тобто цією нормою було установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону № 3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Згідно з положеннями статті 6 Закону № 509-XII, видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з абзацом другим пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (чинного до набрання законної сили Законом № 889-VIII, далі Порядок № 283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Зважаючи на те, що як Законом № 889-VIII, так і нормами раніше чинних Законів № 3723-XII, № 509-ХІІ та Порядку № 283 було передбачено зарахування до стажу державної служби роботу (службу) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів, враховуючи те, що позивачка з 02.07.1990 безперервно працювала в органах державної податкової служби, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), а також те, що вона одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, то всі періоди роботи (служби) позивачки на посадах податкової служби підлягають до зарахування до стажу державної служби.

Щодо посилань відповідача 2 на те, що обійманні позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, оскільки їй як посадовій особі контролюючих органів присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби, суд зазначає вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пунктів 343.1 - 343.2 статті 343 Податкового кодексу України, посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Згідно записів трудової книжки за спірний період позивачу присвоювались спеціальні звання.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати, визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839, що був чинним до 16.10.2020 (далі - Порядок № 839).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 839, посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту 4 Порядку № 839, до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку - податкового органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Тобто спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Відступів від зазначеної правової позиції Верховний Суд не здійснював.

У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку № 283.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, період роботи позивач в податкових органах з 02.07.1990 по 01.05.2016 зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом України «Про державну службу».

Отже, на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) позивач обіймала посаду державної служби і її стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби, становив більше 10 років.

З огляду на вище зазначене суд вважає, що позовні вимоги позивачки про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 03.01.2025; зобов`язання зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в органах податкової служби з 02.07.1990 по 01.05.2016 є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.

Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами позивача є ГУ ПФУ в Миколаївській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Отже, саме на відповідача 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, суд покладає обов`язок розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії позивача.

Відповідно у задоволенні позовних вимог до відповідача 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені ст. 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, виходячи з наданих ст.245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що для належного та ефективного захисту порушеного права позивача позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у перерахунку пенсії від 03.01.2025 № 86;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби з 02.07.1990 по 01.05.2016.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст.2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу ч.5 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 27.12.2024, відповідно вимога позивача про зобов`язання прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 27.12.2024, є передчасною.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 3,8 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь позивача слід стягнути судові витрати 968,96 грн. судового збору.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у перерахунку пенсії від 03.01.2025 № 86.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби з 02.07.1990 по 01.05.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.12.2024 №32044, з врахуванням висновків суду викладених в рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати в розмірі 968,96 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя А.С. Зеленов