Справа № 260/1595/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 березня 2025 рокум. Ужгород№ 260/1595/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2025 року представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, яким просять: визнати не чинними Рішення «Про встановлення ставок і пільг сплати земельного податку № 131 від 20.06.2018 року Ставненської сільської ради та Рішення «Про встановлення ставок і пільг сплати земельного податку № 177 від 28.06.2019 року Ставненської сільської ради.

Позов поданий через систему Електронний суд ОСОБА_3 , який зазначений в позовній заяві як представник позивачів.

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Частиною 5. ст. 160 КАСУ в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч. 6 ст. 160 КАСУ якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви на титульній сторінці позову зазначено позивача - ОСОБА_1 , представник позивача Биркович Олександр Іванович, відповідач Ставненська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області та інша особа ОСОБА_2 . На звороті титульного аркушу позовної заяви зазначено наступне: позивач-1 в.о. директора Ужанського НПП (2020-2021 роки) Приймич Олександр Васильович; позивач-2 директор Ужанського НПП (2015-2019 роки) ОСОБА_2 та відповідач Ставненська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області.

Окрім цього, до позовної заяви долучено заяву про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами про оскарженням рішень Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, де вказано позивач-1 в.о. директора Ужанського НПП (2020-2021 роки) Приймич Олександр Васильович; позивач-2 директор Ужанського НПП (2015-2019 роки) ОСОБА_2 та відповідач Ставненська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області.

Відтак, з наведеного не зрозуміло хто саме є позивачем (позивачами) за вказаним позовом та в якому статусі виступають позивачі, як фізичні особи, чи як керівники юридичної особи Ужанського НПП із відповідними діючими повноваженнями.

Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено учасників справи у статусі «інша особа».

Окрім цього, відповідно до п.1 ч. 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

У відповідності до частин 2, 3 статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Як слідує зі змісту позовних вимог, позивачами оскаржуються нормативно-правові акти Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 2018 та 2019 року, які в силу приписів п.2 ч.1 ст. 61 Закону України «Про правотворчу діяльність» від 24 серпня 2023 року № 3354-IX та абзацу 2 п.п. 12.3.3 п. 12.3 статті 12 Податкового кодексу України на час подання позовної заяви втратили чинність.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як було зазначено вище, відповідно до частини 3 статті 264 КАС України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Оскільки чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, то, відповідно, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акту.

Водночас, згідно з частиною 2 зазначеної статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 колегія суддів зазначила, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду аналізуючи застосування правового інституту строків звернення до адміністративного суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19 вказала, що закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин пропуску такого строку. Вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Подібні висновки виклав Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі №420/1782/23, де вказав, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із:

-тривалістю строку, який пропущений;

-поведінкою сторони протягом цього строку;

-діями, які він вчиняв,

- і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, предметом даного позову є Рішення «Про встановлення ставок і пільг сплати земельного податку № 131 від 20.06.2018 року Ставненської сільської ради та Рішення «Про встановлення ставок і пільг сплати земельного податку № 177 від 28.06.2019 року Ставненської сільської ради.

Однак позивачі з позовною заявою звернулися до суду з даним позовом лише через 6 та 7 років після прийнятих рішень, а саме 12.03.2025 року. Таким чином, позов поданий з пропущенням строків на звернення, встановлених частиною 2 статті 122 КАС України.

На обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду представником позивача долучено до позову заяву про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування підстав для поновлення строку вказує, що позивачами на підставі адвокатського запиту їхнього представника адвоката Бирковича О.І. від Ужгородської військової адміністрації 25 вересня 2024 року отримано відповідь та копії оскаржуваних Рішень відповідача по справі. Отже, вважає, що із 25 вересня 2024 року (дати отримання) оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень по 06 лютого 2025 року не пройшло більше 6 місяців часу, а тому клопотання про поновлення строку із дати отримання позивачами оскаржуваних нами рішень суб`єкта владних повноважень - є обґрунтованим і підлягає до задоволення Закарпатським окружним адміністративним судом.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач (позивачі) не надав доказів в обґрунтування причин пропуску звернення до суду з даним позовом, зокрема, не наведено обставин неможливості ознайомлення із оскаржуваними рішеннями із загально-доступних джерел.

Відповідно до вимог частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зазначене також кореспондується з вимогами частини 6 статті 161 КАС України, згідно з якими у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Крім того, відповідно до статті 161 частин 3, 4 КАС України до позовної заяви додаються документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі по тексту Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 3 частини 1 Закону № 3674-VI судовий збір справляється, в тому числі, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності статті 4 частини 3 пункту 1 Закону № 3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема: за подання до адміністративного суду адміністративного позову, а саме: 2) немайнового характеру, який подано: а) суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, б) фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності статті 4 частини 3 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до статті 6 частини 7 Закону № 3674-VI у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01.01.2025 року встановлено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.

Суд вказує на те, що позивачами оскаржено два рішення, а саме від 20.06.2018 року №131 та від 28.06.2019 року №177, тобто позов містить дві вимоги немайнового характеру, який одночасно подано двома позивачами.

До матеріалів позовної заяви представником позивача долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн, яка сплачена ОСОБА_4 та Приймич О по 50% ціни позову, проте даний платіжний документ врахований у адміністративній справі №260/1491/25, відтак не може братися до уваги як доказ сплати судового збору за даним позовом.

Таким чином, враховуючи наведене, кожному позивачу слід обчислити судовий збір з урахуванням загальної суми позову 1937,92 (2422,40 грн.*0,8), який необхідно сплатити окремими платіжними документами у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Для сплати судового збору за звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду встановлені наступні реквізити: отримувач коштів - ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975895; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA4007493; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *; 101; _____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Закарпатський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до статті 169 частини 1 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачам необхідно надати суду:

- позовну заяву у новій редакції у відповідності до статті 160 КАС України, зазначивши правильно учасників справи;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку, вказавши підстави для поновлення строку та докази на їх підтвердження., а також вказавши ніші підстави;

- докази сплати судового збору (оригінал квитанції чи платіжного доручення), обчисленого з урахуванням загальної суми позову та сплаченого кожним позивачем окремим платіжним документом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять календарних днів для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Ю.Ю.Дору