Справа № 626/288/25
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/288/25
Провадження № 2-а/626/9/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

14.03.2025 м.Берестин

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Івашкіній Т.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 13.01.2025 року № 9 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Зазначену постанову він вважає незаконною з наступних підстав. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 року, у ньому відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо було б зробити висновок про наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Протокол від 10.01.2025 року та оскаржувану постанову № 9 від 13.01.2025 року складено з порушенням приписів Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони №3 від 01.01.2024 року, зокрема п.п.3, 6 розділу 2 Інструкції. Ані до протоколу, ані до оскаржуваної постанови не долучено первинних документів обліку, які б свідчили про невиконання ним правил військового обліку, зокрема, відомостей щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності такої інформації щодо нього, як особи, що не виконує правила військового обліку. Вчинення правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови, з якої неможливо встановити які саме персональні дані він не оновив, які містяться в державних реєстрах, а також до яких даний державний орган в особі відповідача не має доступу. Оскільки докази скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП відсутні, справа про притягнення до адміністративної відповідальності має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, в примітці до ст.210 КУпАП зазначено, що Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Позивач просить скасувати постанову № 9 від 13.01.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня провадження у адміністративній справі № 626/288/25 відкрито.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 13 лютого 2025 року до участі в справі за клопотанням представника позивача в якості співвідповідача залучено ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дейна С.А. засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, повідомивши про підтримання позовних вимог.

Представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , співвідповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явивлись, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 направив на адресу суду відзив (а.с.17-20), в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , як необгрунтованого, посилаючись на те, що доводи позивача, наведені в позовній заяві не можуть бути підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 9 від 13.01.2025 року. Як вбачається із витягу, сформованого за допомогою автоматизованої системи Оберіг, уточнення персональних даних при особистій явці ОСОБА_1 останній раз відбувалось 12.03.2020 року, звірка контактних даних через додаток Резерв + - 20.12.2024 року. Не уточнення персональних даних позивачем протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України № 3633 через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки є порушенням законодавства про оборону , мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке тягне за собою відповідальність, передбачену ч.3 ст.210-1 КУпАП. Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633 громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Жодна з баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання, номери засобів зв`язків, адреси електронної пошти, що підтверджується також листом Міністерства оборони України від 15.10.2024 року № 5919/уд. Примітка до статті 210-1 КУпАП не може бути застосована до осіб, які не уточнили персональні дані.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 10.01.2025 року начальником групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено протокол № 9 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому викладено суть правопорушення 10.01.2025 року об 11 годині 10 хвилин під час перевірки відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в службових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 - в особливий період в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «По військовий обов`язок і військову службу» не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.10,25).

13 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 9 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 10.01.2025 року об 11 годині 10 хвилин під час перевірки відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в службових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особливий період в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «По військовий обов`язок і військову службу» не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, з огляду на що на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень (а.с.9,24).

З долученого відповідачем до відзиву витягу вбачається, що звірка даних при особистій явці ОСОБА_1 мала місце 12.03.2020 року, звірка контактних даних 20.12.2024 року (а.с.23).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач володіє щодо нього певними обліковими даними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» - введено воєнний стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами та є діючим на час ухвалення рішення судом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

З огляду на вищенаведене, законодавством визначений період для уточнення даних з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі по тексту - Закон № 1951 VІІІ), Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно ч.5 ст.5 зазначеного вище Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень, зокрема, є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно ч.ч.8,9 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до частини 3 ст. 14 Закону №1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах 3-20 частини 3 статті 14 Закону №1951-VIII.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено які саме відомості віднесено до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста; частина 1 містить пункти 1-34, які стосуються персональних даних призовника.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема, належать:

7) місце проживання та місце перебування;

7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 3 ст.14 вказаного вище Закону передбачено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від:

2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7 (щодо місця проживання та перебування), 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону.

10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7 (щодо місця проживання та перебування), 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону;

15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7 (щодо місця проживання та перебування), 7-1 ( щодо номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти), 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону.

17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7(щодо місця проживання та перебування), 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону.

Отже, враховуючи наведені вище положення Закону, відповідач мав можливість отримати персональні відомості позивача, передбачені п.п7, 7-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (щодо місця проживання та місця перебування; номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти) шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Суд зауважує, що в оскаржуваній постанові взагалі не зазначено, які саме відомості (персональні дані) не були уточнені позивачем ОСОБА_1 і які не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

У відзиві ІНФОРМАЦІЯ_4 з посиланням на абзац 4 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633 зазначає, що ОСОБА_1 не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (адресу електронної пошти за наявності).

Проте, як вбачається з наведених вище норм законодавства, відповідач, як орган адміністрування Реєстру, мав можливість отримати інформацію про персональні відомості позивача, передбачені п.п7, 7-1 ч.1 ст.7 вказаного вище Закону (щодо місця проживання та перебування, номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності) з інших інформаційно-комунікаційних систем шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами.

Крім того, з відзиву на позовну заяву та долучених до нього документів не вбачається і відповідачем не доведено, що ним вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом надання відповідних доказів.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Отже, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є суб`єктом владних повноважень, не надав належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували факт правомірності винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 - скасування постанови № 9 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесеної 13.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає за доцільне зауважити, що належним відповідачем у даній адміністративній справі є саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки згідно правової позиції, викладеної у постанові КАС ВС від 17 вересня 2020 у справі № 742/2298/17, належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу. При розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 безпосередньо до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слід відмовити, як до неналежного відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.139 КАС України понесені позивачем по справі судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок (а.с.5) слід покласти на відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП № 9, винесену 13.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя