Справа № 160/2040/25
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2025 рокуСправа №160/2040/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення ОСОБА_1 , з пенсії за віком на пенсію по інвалідності.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання, з 14.11.2002 року по теперішній час.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з дня вчинення протиправних дій, а саме, з червня 2024 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що йому з 14.11.2002 року встановлено інвалідність від професійного захворювання та він отримував пенсію по інвалідності від професійного захворювання. 31.08.2022 року його переведено на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1. Однак, у червні 2024 року, він отримав менший розмір пенсії. Листом від 14.10.2024 року, відповідач повідомив, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснило перевірку пенсійної справи, і встановило, що період знаходження на інвалідності внаслідок професійного захворювання з 14.11.2002 року, по день переходу на пенсію за віком був помилково зарахований до пільгового стажу за Списком №1, а відтак, помилково була призначена пенсія за віком на пільгових умовах. З діями відповідача позивач не погоджуються та вважає, що має право на зарахування часу перебування на інвалідності від професійного захворювання до пільгового стажу роботи. Вказане й стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, з 14.11.2002 та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання, обчислену відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХIІ Про пенсійне забезпечення. 31.08.2022 Позивачу було проведено перерахунок пенсії, а саме - перехід на пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058. В березні 2024 під час перевірки пенсійної справи було виявлено невірний розрахунок страхового та пільгового стажу для обчислення розміру пенсії. Згідно статті 56 Закону № 1788 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком (до 31.12.2003). Зазначили, що період знаходження на інвалідності в результаті трудового каліцтва враховується до стажу для визначення права на пенсію, а при розрахунку до коефіцієнту стажу не зараховується. Враховуючи зазначене, з 01.03.2022 було приведено у відповідність стаж, з якого обчислюється розмір пенсійної виплати. В пенсійній справі наявна пільгова довідка від 29.11.2002 № 98, яка видана ДП Державна Холдингова компанія Павлоградвугілля за період пільгової роботи з 28.07.1997 по 15.04.2002 та з 17.05.2002 по 20.11.2002. В зазначені періоди Ви працювали машиністом електровоза, учнем гірничого робітника та гірничим робітником. Страховий стаж Позивача зараховано по 28.02.2022, що складає 46 років 10 місяців 13 днів, у тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 5 років, з урахуванням часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням (для визначення права на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058) складає 7 років 06 місяців 24 дні. Право на пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 відсутнє, тому Позивача переведено на пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання, обчислену відповідно до Закону № 1788.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуваєте на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 14.11.2002 та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання, обчислену відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХIІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).
З 31.08.2022 Позивачу було проведено перерахунок пенсії, а саме - перехід на пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В березні 2024 під час перевірки пенсійної Позивача справи було виявлено невірний розрахунок страхового та пільгового стажу для обчислення розміру пенсії.
Відповідач листом від 16 жовтня 2024 року повідомив позивача, що відповідно до статті 24 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Тобто період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, зокрема, з 01.01.2004 при обчисленні страхового стажу не враховується. Зазначений період підлягає зарахуванню до стажу роботи із шкідливими умовами при визначенні права на пільгову пенсію, з урахуванням трудової діяльності. Відповідно до даних трудової книжки та реєстру застрахованих осіб у період з 14.11.2002 (з дня встановлення Вам інвалідності внаслідок трудового каліцтва) продовжуєте працювати. Враховуючи зазначене, для зарахування при визначенні права на призначення пенсії на пільгових умовах до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва за періоди, коли особа не працювала, підстави відсутні. В березні 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали Вашої пенсійної справи приведено у відповідність з урахуванням вищевказаних норм.
Позивач не погодившись із вказаними діями відповідача звернувся до суду з цим позовом.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).
Згідно із ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 р. № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно із статтею 8 Закону № 345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Суд звертає увагу, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію шахтарям.
Мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 345/763/17.
При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 року у справі № 640/390/20 наголосив, що для призначення пенсії згідно із Законом № 345-VI необхідно мати стаж підземних робіт не менше ніж 15 років для чоловіків.
Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII ) час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідна гарантія встановлена також частиною четвертою статті 9 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 р. № 2694-XII, згідно із якою час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
02.08.2008 року Законом № 345-VI внесені зміни до Закону № 1058-IV шляхом доповнення частини першої статті 24 вказаного Закону абзацом четвертим такого змісту: "Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах".
У постанові від 18.04.2019 року у справі № 392/17/17 Верховний Суд, за результатами аналізу наведених правових норм, дійшов висновку, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Отже, до пільгового стажу особи зараховується період до того часу, коли він вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі №185/8991/16-а, від 18.04.2019 року у справі № 392/17/17.
Час перебування позивача на інвалідності у зв`язку професійним захворюванням підтверджується випискою з актами огляду МСЕК, актом № 77 про нещасний випадок від 31.07.2002 року (а.с. 59-91).
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував час перебування позивача на інвалідності у зв`язку професійним захворюванням з 14.11.2002 року по 31.08.2022 року (дата коли позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах) до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. А відтак протиправно перевів ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності.
Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання, з 14.11.2002 року по теперішній час, підлягають частковому задоволенню, оскільки до пільгового стажу особи зараховується період до того часу, коли він вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто до 31.08.2022 року.
Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача суд враховує, що в силу статті 58 Закону № 1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та перерахунку пенсії.
Суд зауважує, що питання про врахування чи не врахування періодів роботи працівника до загального чи пільгового стажу роботи, та, як наслідок, призначення та перерахунок пенсії на підставі того чи іншого закону, є функціями пенсійного органу.
Натомість суд надає оцінку діям/рішенням пенсійного органу у разі виникнення спору про правомірність таких дій/рішень.
За правилами абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що порушене право позивача належить захистити шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання, з 14.11.2002 року по 31.08.2022 року, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з дня вчинення протиправних дій, а саме, з червня 2024 року.
У задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1211,20 грн.
Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі у розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн. : 2), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення ОСОБА_1 , з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію по інвалідності.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання, з 14 листопада 2002 року по 31 серпня 2022 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з дня вчинення протиправних дій, а саме, з червня 2024 року.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев