Справа № 320/23148/23
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Справа №320/23148/23

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Войтовича І.І., суддів Горобцова Я.В., Марич Є.В., розглянувши у письмовому провадженні з дотриманням правил загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України ,

за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Івано-Франківська міська рада,

про визнання протиправним та нечинним розпорядження в частині,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Кабінету Міністрів України (далі відповідач, КМУ) про визнання протиправним та нечинним розпорядження від 12.06.2020 №714-р "Про визнання адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області" в частині включення Хриплинської територіальної громади Івано-Франківської області до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром у м. Івано-Франківськ.

Позиції сторін

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не дотримано положення ст. 140 Конституції України, вимог Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та положень Методики формування спроможних територіальних громад, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2015 року №214 під час розроблення, затвердження Перспективного плану і визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-франківської області, а також безпідставно, на власний розсуд, без згоди громади включено Хриплинську територіальну громаду Івано-Франківської області до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром у м. Івано-Франківськ, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів позивача, як жителя Хриплинської територіальної громади.

Позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №640/11405/20 за позовом Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради та Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради позовні вимоги задоволені частково, зокрема виключено Хриплинську сільську раду Івано-Франківської міської ради з переліку територіальних громад, що увійдуть до складу спроможної Івано-Франківської територіальної громади у розпорядженні Кабінету Міністрів України №483-р від 22.04.2020 «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області». Рішення набрало законної сили 16.03.2021 за наслідками перегляду справи апеляційним судом.

Позивач відмічає, що заявлені вимоги в даній справі є похідними від вимог, які були предметом спору у справі №640/11405/20. Так, на підставі розпорядження №483-р від 22.04.2020 відповідачем було прийнято спірне розпорядження №714-р від 12.06.2020. Відмічає, що оскаржуване розпорядження приймалось відповідачем із урахуванням Закону України № 562-ІХ від 16 квітня 2020 року «Про внесення змін до деяких Законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», яким внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та доповнено даний Закон пунктом 7-1.

Та, позивач вважає, що відповідач не зважаючи на процес добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад визначений Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та закріплений в ст. 140 Конституції України принцип добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста, набув повноважень самостійно, без відповідних рішень органів місцевого самоврядування, приймати рішення про визначення адміністративних центрів територіальних громад та затверджувати території територіальних громад на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад областей, а Центральна виборча комісія уповноважена на підставі такого рішення призначати перші місцеві вибори депутатів сільських, селищних, міських рад і сільських, селищних, міських голів відповідних територіальних громад.

Додав, що враховуючи розпорядження №483-р від 22.04.2020, Закону № 562-ІХ, постанови Центральної виборчої комісії від 08.08.2020 №160, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17.11.2020 №1009-IX, повноваження Хриплинської сільської ради, як самостійного та представницького органу місцевого самоврядування громади, припинилися, усі її повноваження здійснюються Івано-Франківською міською радою (Івано-Франківською територіальною громадою), тобто суб`єктом до складу якого Хриплинську територіальну громаду включено безпідставно, протиправно та з порушенням її прав, свобод та законних інтересів, і зокрема позивача, як жителя села Хриплин (Хриплинської територіальної громади).

Також, відмітив, що враховуючи існування нормативно-правових актів Івано-Франківською обласною державною адміністрацією у 2019-2020 роках розроблявся проект Перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області, який затверджено розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. №483-p, Хриплинська сільська рада, керуючись Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Методикою, з метою інформування Івано-Франківської обласної державної адміністрації про позицію та волевиявлення громади у даному питанні, скеровувала на її адресу рішення Хриплинської сільської ради від 21.12.2019р. №25-41/2019 «Про звернення до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, щодо Перспективного плану формування територій громад» та спільне звернення від 23.12.2019р., в якому Хриплинська сільська рада разом з іншими громадами висловила свої заперечення щодо приєднання до Івано-Франківської територіальної громади та просила не затверджувати Перспективний план в частині Івано-Франківської отг. Івано-Франківською обласною державною адміністрацією під час розгляду даного звернення було проігноровано зазначене у ньому та листом від 29.01.2020р. №10358/1/1-19/01-137 надано відповідь у якій зазначено, що у чинному перспективному плані формування територій громад області, а також у проекті оновленого перспективного плану, який в даний час доопрацьовується, передбачено включення сіл, зокрема, Хриплин, до складу Івано-Франківської об`єднаної територіальної громади.

Також про позицію та волевиявлення громади у даному питанні Хриплинською сільською радою було скеровано листи Кабінету Міністрів України та Прем`єр-міністру України від 03.02.2020р. №95/02.2-27 та від 03.02.2020р. №97/02.2-27 до яких було долучено, зокрема, рішення Хриплинської сільської ради від 25.01.2020р. №17-42/2020 «Про звернення Хриплинської сільської ради до Президента України, Верховної Ради України, Народних депутатів України, Кабінету Міністрів України щодо децентралізації влади» та спільне звернення щодо децентралізації влади від 31.01.2020р., в якому зверненні Хриплинська сільська рада разом з іншими громадами просила, зокрема, Кабінет Міністрів України, не підтримувати і не приймати законопроекти, які приводять до примусового приєднання або об`єднання територіальних громад, що в свою чергу призведе до обмеження самоврядних повноважень місцевого самоврядування в наших територіальних громадах. Та листом Директора з питань розвитку місцевого самоврядування, територіальної організації влади та адміністративно-територіального устрою Міністерства розвитку громад та територій України від 03.03.2020 №7/34.1/3695-20 надано відповідь у якій, зокрема, зазначено, що Мінрегіон не наділений повноваженнями щодо об`єднання територіальних громад та затвердження перспективних планів формування територій громад. Питання розроблення перспективних планів формування територій громад областей (внесення змін), відповідно до Закону та Методики, належить до компетенції облдержадміністрацій.

Позивач вважає, що вказані листи та звернення Хриплинської сільської ради проігноровано Івано-Франківською обласною державною адміністрацією в ході розроблення Перспективного плану та не взято до уваги Кабінетом Міністрів України під час прийняття розпорядження про затвердження Перспективного плану, а також під час прийняття оскаржуваного розпорядження.

Звернув також увагу на те, що жителями села Хриплин скеровувалось до відповідача спільне звернення від 16.03.2023 в якому просили забезпечити відновлення порушених прав та із Секретаріату КМУ надійшов лист від 24.03.2023р. №226/41-41-2-23-7620/2 з якого вбачається, що вказане звернення надіслано для розгляду в Івано-Франківську обласну державну адміністрацію та в Мінінфраструктури, але станом на сьогодні жодних інших відповідей із Кабінету Міністрів України щодо розгляду цього звернення на адресу позивача не надходило. Такі дії позивач вважає ігноруванням прохання жителів Хриплинської громади, а також судового рішення у справі №640/11405/20.

Відповідач вказуючи на положення ст.ст. 19, 113, 116 Конституції України, ч.ч. 1-3 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», зокрема на положення Закону України від 16.04.2020 №562-ІХ, який набув чинності 14.05.2020, згідно яких було затверджено розпорядження №483-р від 22.04.2020 Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області. В свою чергу, в Розпорядженні № 714 в переліку територіальних громад Івано-Франківської області зазначена, зокрема, Івано-Франківська територіальна громада, до складу якою входять, відповідно, Хриплинська територіальна громада. Таким чином, Розпорядження № 714 видане Урядом в межах повноважень та в установленій законом формі.

Відповідач звертає увагу, що постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Івано-Франківської області утворений, зокрема, Івано-Франківський район (з адміністративним центром у місті Івано-Франківськ) у складі територій Більшівцівської селищної, Богородчанської селищної, Букачівської селищної, Бурштинської міської, Галицької міської, Дзвиняцької сільської, Дубовецької сільської, Єзупільської селищної, Загвіздянської сільської, Івано-Франківської міської, Лисецької селищної, Обертинської селищної, Олешанської сільської, Рогатинської міської, Солотвинської селищної, Старобогородчанської сільської, Тисменицької міської, Тлумацької міської, Угринівської сільської, Ямницької сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пункт 2 зазначеної постанови зазначає, що межі районів встановлюються по зовнішній межі територій сільських, селищних, міських територіальних громад, які входять до складу відповідного району. Та, в разі скасування постанови № 714 в частині створення Івано-Франківської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області (шляхом вилучення Хриплинської громади з Івано-Франківської громади) виникне правова невизначеність щодо статусу Хриплинської територіальної громади, окремого існування якої в складі Івано-Франківського району чи іншого району Івано-Франківської області не передбачено вказаною постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX.

КМУ вказуючи на положення діючого законодавства щодо прав територіальних громад, порядку добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад, порядку розроблення перспективного плану формування територіальних громад, відмічає, що визначення участі територіальної громади в формі консультацій вказує на дорадчий характер такої участі та саме на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні державні адміністрації покладено визначення спроможності територіальних громад відповідно до Методики формування спроможних територіальних громад.

Відтак, твердження про порушення з боку певних суб`єктів владних повноважень прав територіальних громад в процесі об`єднання територіальних громад, можливо виключно в разі втручання таким суб`єктом, шляхом прийняття рішень обов`язкового характеру, на будь який стадії процедури об`єднання. Визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 483-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області» перспективний план не містить приписів зобов`язуючого характеру щодо вчинення позивачем певних дій, а від так, відсутні підстави вважати наявність порушеного права позивача територіальної громади на добровільність об`єднання з іншими громадами відповідно до Європейської хартії місцевого самоврядування та Закону № 157-VIII.

В той же час, передбачена Законом України від 16.04.2020 № 562-ІХ норма про те, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей, є делегування Уряду повноважень саме в правовому регулюванні певних аспектів адміністративно-територіального устрою України, а не вирішення питання щодо добровільного об`єднання територіальних громад.

При цьому, посилання позивача на, начебто, суперечність положень Закону України від 16.04.2020 № 562-ІХ положенням Конституції України не може братися до уваги, оскільки надання оцінки конституційності положень законів України знаходиться поза межами компетенції адміністративних судів.

Також, застосовуючи положення Закону №562-ІХ, розпорядження №483-р від 22.04.2020 відповідач зазначив, що КМУ реалізуючи свої повноваження визначені п. 7-1 Розділу V Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було затверджено 24 розпорядження №№707-р-730-р про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад в усіх областях України, Верховна Рада реалізуючи свої конституційні повноваження за п. 29 ч. 1 ст. 85 Конституції України прийняла постанову №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» та Центральна виборча комісія реалізуючи свою конституційну функцію постановою від 08.08.2020 №160 постановила про перші вибори на території країни 25.10.2020, що у сукупності свідчить про перше затвердження адміністративно-територіального устрою держави, територіальну основу для функціонування органів місцевого самоврядування та місцевих органі виконавчої влади, а також територіальних підрозділів центральних органів виконавчої влади, які є складовими системи публічної влади України.

Відповідач звертає увагу, що позивач не оскаржував постанову Верховної Ради від 17.07.2020 р. № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», та постанову Центральної виборчої комісії від 08.08.2020 р. № 160 «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року», внаслідок яких відбулися перші місцеві вибори та було сформовано орган місцевого самоврядування укрупненої територіальної громади (з урахуванням Хриплинської територіальної громади) Івано-Франківську міську територіальну громаду.

Тому, затверджена розпорядженням № 714-р конфігурація спроможної Івано-Франківської територіальної громади в складі, зокрема, Хриплинської територіальної громади, саме внаслідок реалізації Урядом передбачених пунктом 7 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад є законною, та відповідає актуальному стану розвитку та впровадження реформи, яка розпочалась із затвердження Кабінетом Міністрів України розпорядження від 01.04.2014 № 333-р «Про схвалення Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в України».

Та, визнання протиправним та нечинним розпорядження № 483-р, в частині що стосується віднесення Хриплинської територіальної громади до спроможної Івано-Франківської територіальної громади, жодним чином не впливає на можливість зміни конфігурації Івано-Франківської територіальної громади, визначеної розпорядженням № 714-р, шляхом вилучення території Хриплинської громади.

Враховуючи висновки Верховного Суду викладені у постанові від 19.10.2022 у справі №640/32312/20 щодо подібності до даних правовідносин, де переглядалось розпорядження №718-р від 12.06.2020 Про затвердження територіальних центрів та затвердження територіальних громад Львівської області, Верховний Суд відмітив що виключення судами попередніх інстанцій Дублянської територіальної громади Жовківського району зі складу Львівської територіальної громади з адміністративним центром в м. Львів, не є належним та ефективним засобом захисту порушеного права, оскільки не відновлює нібито порушені права позивача, адже таким рішенням не скасовуються результати місцевих виборів та не скасовується факт утворення Львівської територіальної громади з адміністративним центром у м. Львів.

Вказуючи також на рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі №18-рп/2004, враховуючи ст. 13 Конвенції, ст. 55 Конституції наполягає, що судовий захист має полягати у відновленні порушеного права, досягнення особою бажаного результату та прийняття рішень, які призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає міжнародній нормі, у зв`язку з чим, вимоги позивача не призводять до поновлення його порушених прав та поставлять під сумнів легітимність Івано-Франківської міської ради, прийнятих нею рішень відносно Хриплинської територіальної громади, позбавить фінансування останньої, а також ЦВК не матиме підстав для прийняття рішення про призначення виборів через що Хриплинська територіальна громада не буде мати органу місцевого самоврядування, прав її мешканців.

Третя особа вважає позов безпідставно заявлений. Вказуючи на положення ч.6 ст. 1, ст. 2, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» щодо органів місцевого самоврядування, а також ст. ст. 1, 7, 8, 9, 13 вказаного Закону щодо самостійних повноважень відповідної територіальної громади, рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі №18-рп/2004 з урахуванням ст. 55 Конституції України, застосовуючи ст. 2 та ст. 5 КАС України та правову позицію Верховного Суду сформовану у постановах від 13.11.2019 у справі №687/1539/16-а та від 04.02.2020 у справі №320/7969/17, зазначає, що обов`язковою ознакою нормативно-правових актів, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин та впливають на права та інтереси останніх. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Виходячи зі змісту спірного розпорядження №714-р від 12.06.2020 вбачається, що правовідносини, що регулюють оскаржуваний акт виникають між КМУ та Хриплинською територіальною громадою Івано-Франківської міської ради представницьким органом якої є відповідна рада. Зазначений правовий акт має конституційно-правову природу, прийнятий у межах повноважень Кабінету Міністрів України та не належить до актів, які встановлюють, змінюють або припиняють безпосередньо правовідносини для позивача, а тому не можуть порушувати його права та інтереси і не призводить до виникнення у останнього будь-яких прав та обов`язків.

Третя особа наголошує на пункт 7-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», за яким до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України. Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 № 562-ІХ визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснюються на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей.

Верховна Рада України 14 травня 2020 року наділила КМУ як уповноважений, виключними повноваженням затверджувати спроможні територіальні громади, а також їх адміністративні центри, (п. 7-1 Розділу Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»), тобто визначати спроможні адміністративно-територіальні одиниці базового рівня (територіальні громади) в системі адміністративно (імперативному) порядку.

Відповідно КМУ реалізовувало свої виключні повноваження, що визначені п. 7-1 Розділу Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Третя особа наполягає на відсутності правового зв`язку між добровільним об`єднанням територіальних громад в 2014-2020 рр., Законом про добровільні об`єднання територіальних громад та розпорядженням №483 від 22.04.2020, як його складовим елементом та об`єднанням територіальних громад 2020-2021 рр., п. 7-1 Розділу Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи що розпорядженням №714-р від 12.06.2020 відбулось імперативне об`єднання територіальних громад та адміністративне оновлення системи адміністративно-територіального устрою держави, в результаті якого з`явились нові суб`єкти права «територіальні громади» без слова «об`єднані».

Також зазначає, що відповідно до постанови ЦВК від 08.08.2020 №160 було призначено та проведено 25.10.2020 вибори депутатів та голови Івано-Франківської міської територіальної громади Івано-Франківської області, у зв`язку з чим спірне розпорядження №714-р від 12.06.2020 було фактично реалізовано, а юридичним наслідком такої реалізації розпорядження є проведення місцевих виборів та створення і функціонування зазначених громад.

Відмічає, що заявлені позивачем вилучення призведуть до правової невизначеності щодо статусу Хриплинської територіальної громади Івано-Франківської області, і як наслідок, Івано - Франківська міська рада, представницький орган місцевого самоврядування, сформований в тому числі і виборцями Хриплинської територіальної громади, не зможе виконувати свої функції органу місцевого самоврядування відносно Вовчинецької територіальної громади, яка увійшла до його складу, у тому числі і фінансування з місцевого бюджету видатків, які стосуються Хриплинської громади.

Вказуючи також на постанову Верховного Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» згідно якої утворено Івано-франківський район у Івано-франківській області з адміністративним центром Івано-Франківськ з відповідним складом територій, що увійшли, зауважує, що вилучення Хриплинської територіальної громади зі складу Івано-Франківської територіальної громади не надасть Хриплинській громаді статусу спроможної самостійної громади, що призведе до правової невизначеності щодо території Івано-Франківського району, можливості належного виконання функцій місцевого самоврядування органами районного рівня відносно території Хриплинської громади, яка не передбачена в складі Івано-Франківського району чи іншого району Івано-Франківської області.

Відмічає, що рішенням Івано-Франківської міської ради від 11.12.2020р. №312-2 «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Івано-Франківської міської ради» вирішено реорганізувати Хриплинську сільську раду (), шляхом приєднання до Івано-Франківської міської ради (), юридична особа Хриплинська сільська рада Івано-Франківської міської ради припинена, 02.02.2021 року та правонаступником є Івано-Франківська міська рада про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, юридична особа Хриплинська сільська рада згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинена.

Третя особа додала, що рішенням Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 16.03.1982р. №96 «Про зміни в адміністративно-територіальному устрою міста Івано-Франківська та Тисменицького району» вирішено підпорядкувати Вовчинецьку, Крихівецьку. Угорницьку, Хриплинську сільські ради народних депутатів Тисменицького району Іван Франківській міській раді народних депутатів. Таким чином, територіальна громада с. Хриплин Івано-Франківської міської рад (представницький орган Хриплинська сільська рада Івано-Франківської міської ради) ще до прийняття Кабінетом Міністрів України оскаржуваних розпоряджень перебувала у складі територіальної громади Івано-Франківська та відповідно у підпорядкуванні Івано-Франківської міської ради. Крім того, звертає увагу суду на те, що територіальна громада с. Хриплин Івано-Франківської міської ради не входила до жодного району, враховуючи те, що вона перебувала у складі міста Івано-Франківськ.

Також, у справі №640/16330/20 Хриплинська сільська рада Івано-Франківської міської ради оскаржує розпорядження КМУ №714-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області».

Просить відмовити у позові.

Вчинені процесуальні дії у справі

17 липня 2023 року, ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі; справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження колегією у складі трьох суддів; розпочато підготовку справи до судового розгляду; призначено підготовче засідання на 21 серпня 2023 року о 11:00 год.

Також, ухвалою суду від 17 липня 2023 року зобов`язано Кабінет Міністрів України не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, призначеного на 21 серпня 2023 року, опублікувати оголошення щодо оскарження розпорядження від 12.06.2020 №714-р "Про визнання адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області" в частині включення Хриплинської територіальної громади Івано-Франківської області до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром у м. Івано-Франківськ у виданні, в якому цей нормативно-правовий акт був або мав бути офіційно оприлюднений; запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву.

21 липня 2023 року протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів визначено склад суду: головуючий суддя Войтович І.І., судді Марич Є.В., Журавель В.О.

16 серпня 2023 року до суду надійшов відзив від відповідача.

Підготовче судове засідання призначене на 21 серпня 2023 року знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді Марич Є.В. Наступне судове засідання призначено на 09 жовтня 2023 року об 09:00 год., про що сторони по справі повідомлені належним чином.

24 серпня 2023 року представником відповідача долучено до справи додаткові докази за відповідним клопотанням.

25 вересня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача.

09 жовтня 2023 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із необхідністю зміни складу колегії суддів.

10 листопада 2023 року Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий суддя Войтович І.І., судді Горобцова Я.В., Марич Є.В.

Підготовче судове засідання призначено на 29 листопада 2023 року о 13:15 год., про що сторони по справі повідомлені належним чином.

29 листопада 2023 року у порядку письмового провадження ухвалою суду закрито підготовче провадження, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 31 січня 2024 року об 11:30 год.

Судове засідання призначене на 31 січня 2024 року об 11:30 знято з розгляду у зв`язку з технічною несправністю системи ВКЗ.

Наступне судове засідання призначено на 11 березня 2024 року о 13:00 год, про що сторони повідомлені належним чином.

Судове засідання призначене на 11 березня 2024 року о 13:00 год знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді.

Наступне судове засідання призначено 15 квітня 2024 року о 13:15 год., про що сторони повідомлені належним чином.

15 квітня 2024 року в ході розгляду справи по суті, в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за участю представника позивача Лосин О.Б., представника відповідача Бєльського - Панасюк О.О., судом поставлено на вирішення питання щодо повернення справи на стадію підготовчого провадження та залучення до участі у справі в якості третьої особи Івано-Франківської міської ради.

Враховуючи відсутність заперечень сторін по справі, суд порадившись на місці ухвалив завершити розгляд питання щодо повернення справи на стадію підготовчого провадження та залучення третьої особи в порядку письмового провадження. Про дату час та місце підготовчого судового засідання сторін повідомити додатково.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року вирішено повернутися до стадії підготовчого провадження у справі, призначено підготовче засідання на 27 травня 2024 року о 13:15 год, та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Івано-Франківську міську раду.

24 травня 2024 року представник третьої особи подала до суду пояснення щодо позовної заяви.

Підготовче судове засідання призначене на 27 травня 2024 року о 13:15 год. знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Марича Є.В. у відпустці.

Наступне підготовче судове засідання визначено на 25 червня 2024 року о 13:15 год., про що сторони повідомлені належним чином.

Підготовче судове засідання призначене на 25червня 2024 року об 11:30 год. знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Наступне підготовче судове засідання визначено на 07.08.2024 об 11:00 год., про що сторони повідомлені належним чином.

06 серпня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи призначеної на 07 серпня 2024 року об 11:00 год. без його участі.

У підготовче судове засідання призначене на 07 серпня 2024 року прибув представник відповідача Бєльський - Панасюк О.О., заперечень щодо вирішення питання про закриття підготовчого провадження в порядку письмового провадження, призначення судового засідання до розгляду справи по суті не подав. Представник третьої особи будучи належним чином повідомленим про дату час, та місце судового засідання, до суду не прибув, додаткових клопотань та заяв до суду не надходило.

Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01 жовтня 2024 року об 11:00 год.

01 жовтня 2024 року в судове засідання сторони, їх представники не прибули. Представник позивача подав до суду клопотання (01 жовтня 2024 року) із проханням відкласти розгляд справи.

Отримавши вказане клопотання, суд порадившись на місці ухвалив останнє задовольнити, відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

Наступне судове засідання визначено на 22 жовтня 2024 року о 13:15 год., про що сторони повідомлені належним чином.

22 жовтня 2024 року в судове засідання прибули представник позивача Лосин О.Б., представник відповідача Ткачук Я.О.

Враховуючи думку сторін, судом на місці оголошено перерву для з`ясування інформації щодо стану розгляду справи №640/16330/20.

Наступне судове засідання визначено на 26 листопада 2024 року о 13:15 год., про що сторони повідомлені належним чином.

Судове засідання призначене на 26 листопада 2024 року о 13:15 год. знято з розгляду у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

Наступне судове засідання визначено на 04 лютого 2025 року об 11:30 год., про що сторони повідомлені належним чином.

04 лютого 2025 року в судове засідання прибув представник відповідача Харчук Р.І.

Представник позивача подав до суду клопотання про подальший розгляд справи у письмовому провадженні враховуючи означену правову позицію, викладені суду доводи у відповіді на відзив та у поясненнях, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача Харчук Р.І, проти позову заперечував, в задоволенні позову просив суд відмовити.

За відсутності заперечень сторін по справі, судом на місці ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи встановлені позиції сторін, наведені ними доводи та подані до суду докази.

Встановлені обставини судом

ОСОБА_1 є жителем Хриплинської територіальної громади.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 16.03.1982 №96 «Про внесення змін в адміністративно-територіальному устрої міста Івано-Франківська та Тисменицького району» вирішено підпорядкувати Вовчинецьку, Крихівецьку, Угорницьку, Хриплинську сільські ради народних депутатів Тисменицького району Івано- Франківській міській раді народних депутатів.

Відповідно, територіальна громада с. Хриплин Івано-Франківської міської ради перебувала у складі територіальної громади Івано-Франківська та у підпорядкуванні Івано-Франківської міської ради.

Хриплинська сільська рада, рішенням № 25-41/2019 від 21.12.2019 та Вовчинецька сільська рада рішенням № 25-1.1/2019 доручили головам відповідних рад звернутись до Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо Перспективного плану формування територій громад з листом, за змістом якого висловлюють своє непогодження з об`єднанням, зазначаючи про спроможність власних громад.

Листом від 29.01.2020 №10358/1/1-19/01-137 надано відповідь у якій зазначено, що у чинному перспективному плані формування територій громад області, а також у проекті оновленого перспективного плану, який в даний час доопрацьовується, передбачено включення сіл, зокрема, Хриплин, до складу Івано-Франківської об`єднаної територіальної громади.

Хриплинською сільською радою було скеровано листи Кабінету Міністрів України та Прем`єр-міністру України від 03.02.2020 №95/02.2-27 та від 03.02.2020 №97/02.2-27 до яких було долучено, зокрема, рішення Хриплинської сільської ради від 25.01.2020 №17-42/2020 «Про звернення Хриплинської сільської ради до Президента України, Верховної Ради України, Народних депутатів України, Кабінету Міністрів України щодо децентралізації влади» та спільне звернення щодо децентралізації влади від 31.01.2020, в якому зверненні Хриплинська сільська рада разом з іншими громадами просила, зокрема, Кабінет Міністрів України, не підтримувати і не приймати законопроекти, які приводять до примусового приєднання або об`єднання територіальних громад, що в свою чергу призведе до обмеження самоврядних повноважень місцевого самоврядування в наших територіальних громадах.

Листом Директора з питань розвитку місцевого самоврядування, територіальної організації влади та адміністративно-територіального устрою Міністерства розвитку громад та територій України від 03.03.2020 №7/34.1/3695-20 надано відповідь у якій, зокрема, зазначено, що Мінрегіон не наділений повноваженнями щодо об`єднання територіальних громад та затвердження перспективних планів формування територій громад. Питання розроблення перспективних планів формування територій громад областей (внесення змін), відповідно до Закону та Методики, належить до компетенції облдержадміністрацій.

22.04.2020 Кабінетом Міністрів України було видано розпорядження № 483-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області», згідно з п. 2 якого, зокрема, Хриплинська територіальна громада віднесена до спроможної Івано-Франківської територіальної громади, адміністративний центр якої визначено в м. Івано-Франківськ, код населеного пункту-адміністративного центру територіальної громади згідно з КОАТУУ .

В наступному, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №714-р «Про визнання адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області» включено, зокрема, Хриплинську територіальну громаду Івано-Франківської області до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром у м. Івано-Франківськ.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №640/11405/20 за позовом Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради та Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради позовні вимоги задоволені частково, а саме - виключено Хриплинську сільську раду Івано-Франківської міської ради з переліку територіальних громад, що увійдуть до складу спроможної Івано-Франківської територіальної громади у розпорядженні Кабінету Міністрів України №483-р від 22.04.2020 «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області». Рішення набрало законної сили 16.03.2021 за наслідками перегляду справи апеляційним судом.

Жителями села Хриплин скеровувалось до КМУ спільне звернення від 16.03.2023 в якому просили забезпечити відновлення порушених прав та із Секретаріату КМУ надійшов лист від 24.03.2023 №226/41-41-2-23-7620/2 з якого вбачається, що вказане звернення надіслано для розгляду в Івано-Франківську обласну державну адміністрацію та в Мінінфраструктури.

Не отримавши відповіді від КМУ, не погоджуючись із законністю спірного розпорядження КМУ №714-р, позивач як житель Хриплинської територіальної громади звернувся до суду із даним позовом наполягаючи на порушенні права територіальної громади на об`єднання та приєднання до територіальних громад.

Застосовано судом норми права та висновки суду

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, в силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 264 КАС України передбачено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України (крім рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу), постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності (ч. 3 ст. 264 КАС України).

Згідно ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.12.1997 р. №9-зп передбачено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 4.1 даного рішення вказано, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Частиною 1, 2 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2, 3 пункту 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, яке є обов`язковим до виконання на території України, передбачено, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традицій, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеологій справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Згідно пункту 5 вказаного рішення конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Кожен під час розгляду будь-якої справи, в тому числі кримінальної, щодо діяння, у вчиненні якого обвинувачується, має право на правосуддя, яке відповідало б вимогам справедливості.

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа має право на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільних прав, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Суд також зазначає, що за ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 826/15741/18, з метою безумовного дотримання конституційного принципу, визначеного у статті 129 Конституції України, в частині третій статті 2 та статті 9 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Принцип змагальності судового провадження охоплює собою право особи, крім можливості подавати власні докази, знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість знайомитись з матеріалами справи та робити з них копії, а також володіти відповідними знаннями (залучати професійного представника) та змогу коментувати представлені докази та пояснення у належній формі та у встановлений час.

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття "право на справедливий суд", що гарантоване Конвенцією.

Вирішуючи спір суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених цією Конституцією.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України (ч. 2 ст. 113 Конституції України).

Так, відповідно до Конституції України, організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначає Закон України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII (далі - Закон № 794-VII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правовими положеннями ч. 1 ст. 19 Закону № 794-VII встановлено, що діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, запобігання і протидії корупції, розв`язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності.

Згідно зі ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем`єр-міністр України.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Тобто, діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу, шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, запобігання і протидії корупції, розв`язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності, а видані ним розпорядження є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч. ч. 1- 3 ст. 3 Закону № 794-VII діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості.

Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України є колегіальним органом. Кабінет Міністрів України приймає рішення після обговорення питань на його засіданнях.

Згідно встановлених судом обставин 22.04.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження № 483-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області», згідно з п. 2 якого, зокрема, Хриплинська територіальні громади віднесена до спроможної Івано-Франківської територіальної громади, адміністративний центр якої визначено в м. Івано-Франківськ.

Дане розпорядження було прийнято відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №640/11405/20 за позовом Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради та Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради позовні вимоги задоволені частково, виключено Хриплинську сільську раду Івано-Франківської міської ради з переліку територіальних громад, що увійдуть до складу спроможної Івано-Франківської територіальної громади у розпорядженні Кабінету Міністрів України №483-р від 22.04.2020 «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області».

Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 16.03.2021 за наслідками перегляду справи апеляційним судом (постанова від 16.03.2021).

Зокрема, судом першої та апеляційної інстанції враховуючи положення Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» щодо умов добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ та міст, встановлено, що статтями розділу ІІ Закону №157-VIII визначено умови та порядок добровільного об`єднання громадян, а також чітка послідовність дій, які тісно взаємопов`язані між собою. Так, кожен наступний етап добровільного об`єднання громадян може бути розпочато виключно після закінчення попереднього. Тобто, саме дотримання послідовності всіх етапів є обов`язковою передумовою для добровільного об`єднання громадян на підставі чинного законодавства України з дотриманням Конституції України. Процес добровільного об`єднання територіальних громад включає в себе декілька етапів: ініціювання такого процесу, підготовку проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад (громадське обговорення, надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та делегування представника (представників) до спільної робочої групи або про відмову в наданні згоди, утворення спеціальної робочої групи), підготовка рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад (обов`язкове громадське обговорення, перевірка рішень на відповідність законів та Конституції України, прийняття рішення про добровільне об`єднання територіальних громад або про проведення місцевого референдуму щодо підтримки об`єднання територіальних громад). Разом з тим, ініціювання процесу добровільного об`єднання територіальних громад можливе у відповідності до перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, області. Тобто, перспективний план формування добровільного об`єднання територіальних громад є першоосновою для початку процедури такого добровільного об`єднання.

Аналізуючи положення Закону № 157-VIII у взаємозв`язку із положеннями Методики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2015 № 214, судами означено про наявність підстав для висновку, що принципи добровільності, прозорості та відкритості об`єднання громадян забезпечуються, у тому числі, шляхом проведення консультацій із територіальними громадами під час розроблення проекту перспективного плану, про що оформлюється протокол.

Так, при прийнятті оскаржуваного розпорядження КМУ №483-р від 22.04.2020 враховано висновок Міністерства фінансів України, прогнозу впливу акту на ключові інтереси заінтересованих осіб, висновки Міністерства юстиції України за результатами правової експертизи та протокол узгодження позицій щодо проекту розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 року № 483-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області» але звернення Хриплинської та Вовчинецької сільської рад Івано-Франківської міської ради щодо децентралізації влади із запереченнями проти об`єднання в поясненнях відповідача не відображені та протиправно не взяті останнім до уваги, під час прийняття оскаржуваного розпорядження.

Враховуючи зокрема положення ст.ст. 1, 6, ч. 1, ч. 2 ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 143 Конституції України, ч. 1 ст. 6, ст. 11 Європейської Хартії місцевого самоврядування від 15.10.1985, що ратифікована Україною 15.07.1997 та яка вступила в силу 01.01.1998, Рекомендації Rec (2004) 12 «Про процеси зміни кордонів та/або структури органів місцевої й регіональної влад» (ухвалено 20.10.2004 на 900-му засіданні заступників міністрів), суди зробили висновок що Хриплинською та Вовчинецькою сільськими радами висловлено заперечення проти об`єднання, що не співвідносяться з принципом добровільності, який, за визначенням, вимагає активної або мовчазної згоди. Проте, КМУ, як органом виконавчої влади, безпідставно та необґрунтовано не враховано заперечення позивачів проти об`єднання, що, у свою чергу, має своїм наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів згаданих сільських рад, та спірне розпорядження КМУ впливає на обсяг прав та обов`язків Хриплинської та Вовчинецької сільських рад та створює для них певні правові наслідки, які порушують законні інтереси останніх.

Відповідно до 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищезазначене та встановлене судом, колегія суддів зазначає, що у даній справі не підлягає доказуванню правомірність розпорядження КМУ №483-р від 22.04.2020 оскільки у справі №640/11405/20 судами першої та апеляційної інстанції встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а саме: шляхом включення останніх до спроможної територіальної громади за відсутності такого волевиявлення (за наявності відповідних заперечень), непроведення громадського обговорення пропозицій такого об`єднання, яке є обов`язковим відповідно до вищезазначених правових положень чинного законодавства, відсутності згоди (рішення) на добровільне об`єднання територіальних громад прийнятої на сесії ради та делегування представника (представників) до спільної робочої групи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вказані порушення принципів добровільності, відкритості та прозорості при формуванні Перспективного плану формування територій громад Івано-Франківської області в частині, що стосується Хриплинської та Вовчинецької сільських рад, мали своїм наслідком порушення принципів місцевого самоврядування, зокрема, добровільності.

Розглядаючи у справі правомірність спірного розпорядження КМУ №714-р від 12.06.2020 суд зазначає наступне.

Спірним розпорядженням №714-р від 12.06.2020, відповідно до абз. 1 пункту 7-1 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Івано-Франківської області згідно з додатком, зокрема до складу спроможної Івано-Франківської територіальної громади увійшла Хриплинська територіальна громада.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади в порядку, встановленому законом, можуть об`єднуватися в одну сільську, селищну, міську територіальну громаду, утворювати єдині органи місцевого самоврядування та обирати відповідно сільського, селищного, міського голову.

Статтею 2 Закону України від 05 лютого 2015 року №157-VIII «Про добровільне об`єднання територіальних громад» визначено, що добровільне об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюється з дотриманням таких принципів: конституційності та законності; добровільності; економічної ефективності; державної підтримки; повсюдності місцевого самоврядування; прозорості та відкритості; відповідальності.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» визначено, що добровільне об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюється з дотриманням таких умов: 1) у складі об`єднаної територіальної громади не може існувати іншої територіальної громади, яка має свій представницький орган місцевого самоврядування; 2) територія об`єднаної територіальної громади має бути нерозривною, межі об`єднаної територіальної громади визначаються по зовнішніх межах юрисдикції рад територіальних громад, що об`єдналися; 3) об`єднана територіальна громада має бути розташована в межах території Автономної Республіки Крим, однієї області; 4) при прийнятті рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад беруться до уваги історичні, природні, етнічні, культурні та інші чинники, що впливають на соціально-економічний розвиток об`єднаної територіальної громади; 5) якість та доступність публічних послуг, що надаються в об`єднаній територіальній громаді, не можуть бути нижчими, ніж до об`єднання.

Законом України від 05 грудня 2019 року № 348-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» щодо спрощення процедури затвердження перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей частину першу статті 4 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» доповнено пунктом 6 такого змісту: « 6) об`єднання територіальних громад здійснюється відповідно до перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, області».

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» ініціаторами добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст можуть бути: 1) сільський, селищний, міський голова; 2) не менш як третина депутатів від загального складу сільської, селищної, міської ради; 3) члени територіальної громади в порядку місцевої ініціативи; 4) органи самоорганізації населення відповідної території (за умови представлення ними інтересів не менш як третини членів відповідної територіальної громади).

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація протягом 10 робочих днів з дня отримання проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад готує відповідний висновок, що затверджується постановою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, розпорядженням голови обласної державної адміністрації.

Відповідно до частин п`ятої, шостої, сьомої статті 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» у разі відповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України сільські, селищні, міські ради приймають рішення про добровільне об`єднання територіальних громад або про проведення місцевого референдуму щодо підтримки об`єднання територіальних громад. У разі встановлення невідповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація повертає його на доопрацювання у порядку, встановленому цим Законом. У разі прийняття сільськими, селищними, міськими радами рішень про добровільне об`єднання територіальних громад, а також у разі підтримки добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі сільський, селищний, міський голова територіальної громади, в якій ініційовано питання про добровільне об`єднання територіальних громад, звертається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної державної адміністрації з пропозицією звернутися до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших виборів депутатів сільської, селищної, міської ради та відповідного сільського, селищного, міського голови в установленому законом порядку.

Згідно з частиною восьмою статті 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація протягом 10 робочих днів з дня отримання рішень про добровільне об`єднання територіальних громад у разі їх відповідності висновку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, звертається до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших виборів депутатів сільської, селищної, міської ради та відповідного сільського, селищного, міського голови в установленому законом порядку. Про таке звернення Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація одночасно інформує Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, відповідні обласні ради, відповідні ради, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» передбачено, що об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.

Згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» перспективний план формування територій громад Автономної Республіки Крим, області розробляється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідною обласною державною адміністрацією згідно з методикою формування спроможних територіальних громад і охоплює всю територію Автономної Республіки Крим, області. Методика формування спроможних територіальних громад розробляється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері територіальної організації влади, адміністративно-територіального устрою, розвитку місцевого самоврядування, та затверджується Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 05 грудня 2019 року №348-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» щодо спрощення процедури затвердження перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей частину третю статті 11 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» викладено в такій редакції: «Перспективний план формування територій громад Автономної Республіки Крим, області затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної обласної державної адміністрації».

Відповідно до пункту 4 Методики формування спроможних територіальних громад, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2015 року №214 (далі - Методика) формування спроможних територіальних громад здійснюється шляхом: розроблення Радою міністрів Автономної Республіки Крим, облдержадміністрацією проекту перспективного плану; схвалення проекту перспективного плану Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласною радою; затвердження Кабінетом Міністрів України перспективних планів; добровільного об`єднання територіальних громад; добровільного приєднання до об`єднаної територіальної громади, визнаної спроможною відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», суміжної сільської, селищної територіальної громади, яка відповідно до перспективного плану формування територій громад Автономної Республіки Крим, області належить до цієї об`єднаної територіальної громади; формування органів місцевого самоврядування спроможних територіальних громад.

24.01.2020 постановою Кабінету Міністрів України №34 внесено зміни до Методики формування спроможних територіальних громад, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2015 року №214.

Відповідно до пункту 4 Методики (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року №34) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, облдержадміністрація з урахуванням утворених відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" об`єднаних територіальних громад розробляє відповідно до цієї Методики із залученням представників органів місцевого самоврядування, органів самоорганізації населення та громадськості відповідних адміністративно-територіальних одиниць: проект перспективного плану; паспорти спроможних територіальних громад за формою згідно з додатком 1.

Згідно з пунктом 5 Методики (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року №34) формування спроможних територіальних громад здійснюється у такій послідовності: 1) визначення потенційних адміністративних центрів спроможних територіальних громад та зон їх доступності; 2) визначення переліку територіальних громад, що входять до складу спроможних територіальних громад; 3) проведення оцінки рівня спроможності.

Відповідно до пункту 12 Методики (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року №34) з метою забезпечення відкритості та прозорості роботи з розроблення проекту перспективного плану утворюється робоча група, до складу якої входять представники Ради міністрів Автономної Республіки Крим, облдержадміністрації, відповідних органів місцевого самоврядування, органів самоорганізації населення та громадськості.

Згідно з пунктом 11 Методики (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №662) з метою врахування інтересів територіальних громад під час розроблення проекту перспективного плану уповноважені Радою міністрів Автономної Республіки Крим, облдержадміністрацією посадові особи проводять консультації з уповноваженими представниками органів місцевого самоврядування та їх асоціацій, а також суб`єктами господарювання та їх громадськими об`єднаннями. За результатами консультацій оформляється протокол. Консультації проводяться під час: визначення переліку територіальних громад, що можуть увійти до складу спроможної територіальної громади; визначення переліку територіальних громад, території яких не охоплюються зонами доступності потенційних адміністративних центрів; визначення меж територій спроможних територіальних громад. Консультації проводяться насамперед з представниками територіальних громад, території яких охоплюються зонами доступності кількох потенційних адміністративних центрів. За результатами консультацій та на підставі рішень органів місцевого самоврядування визначається потенційний адміністративний центр спроможної територіальної громади.

14.05.2020 набрав чинності Закон України від 16.04.2020 № 562-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» доповнено пунктом 7-1, відповідно до абзацу першого якого встановлено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Рішення Кабінету Міністрів України про визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад подається до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших місцевих виборів депутатів сільських, селищних, міських рад і сільських, селищних, міських голів відповідних територіальних громад.

Абзацом другим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 16.04.2020 № 562-ІХ встановлено, що визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснюється на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей.

Враховуючи вищезазначені норми діючого законодавства, суд зазначає, що механізм застосування статті 7-1 Розділу V Закону України «Про місцеве самоврядування» повинен бути прозорим та обґрунтованим.

За встановленими у справі обставинами КМУ видаючи спірне розпорядження №714-р від 12.06.2020 керувався наслідками попередньо завершеної процедури об`єднання громадян, у вигляді прийнятого розпорядження №483-р від 22.04.2020, яке було предметом розгляду справі 640/11405/20.

Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин закон про адміністративно-територіальний устрій України не прийнятий, Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями щодо визначення адміністративних центрів територіальних громад та територій територіальних громад шляхом затвердження перспективних планів територій громад.

Та суд вказує, що дії Кабінету Міністрів України щодо визначення адміністративних центрів територіальних громад та територій територіальних громад повинні відповідати процедурі добровільного утворення об`єднаних територіальних громад, визначеній Законом України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" а також процедурі добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад передбаченою вказаним Законом та Методикою формування спроможних територіальних громад, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2015 року №214.

Слід врахувати, що Кабінетом Міністрів України, затверджена Методика формування спроможних територіальних громад та затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України Перспективний план формування територій громад Івано-Франківської області безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача, оскільки встановлює обов`язкове дотримання процедуру утворення об`єднаних територіальних громад, про що означено також у судовому рішенні у справі №640/11405/20.

Суд вважає необхідним вкотре відмітити, що ініціювання добровільного об`єднання громадян згідно згаданих судом вище норм Розділу ІІ Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад № 157-VIII поділено на етапи добровільного об`єднання територіальних громад: ініціювання добровільного об`єднання територіальних громад; підготовки проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад; прийняття рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад; утворення об`єднаної територіальної громади та реорганізація органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вказану вище Методику №214 формування спроможних територіальних громад здійснюється зокрема із дотриманням добровільного об`єднання територіальних громад, добровільного приєднання до об`єднаної територіальної громади, визнаної спроможною із подальшим формуванням органів місцевого самоврядування спроможних територіальних громад.

Відповідно, перспективний план формування територій громад Автономної Республіки Крим, області та паспорти спроможних територіальних громад розробляється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідною обласною державною адміністрацією згідно з методикою формування спроможних територіальних громад і охоплює всю територію Автономної Республіки Крим, області.

Судова колегія зазначає, що затвердження перспективного плану фактично є одним з етапів утворення об`єднаних територіальних громад, який визначає подальшу процедуру здійснення відповідного об`єднання територіальних громад.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.10.2022 у справі № 640/14698/20 та у постанові від 10.05.2023 у справі №640/13908/20.

Враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин закон про адміністративно-територіальний устрій України не прийнятий, висновується, що саме КМУ наділений повноваженнями щодо визначення адміністративних центрів територіальних громад та територій територіальних громад шляхом затвердження перспективних планів територій громад, що і було здійснено КМУ розпорядженням №483-р від 22.04.2020, оскарженого у справі №640/11405/20.

Суд зазначає, що в разі недотримання етапів добровільного об`єднання територіальних громад, подальше затвердження перспективного плану та визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад є протиправним та таким, що порушує права територіальної громади на об`єднання та приєднання.

За даною справою Хриплинська сільська рада своїм рішенням № 25-41/2019 від 21.12.2019 доручила голові ради звернутись до Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо Перспективного плану формування територій громад з листом, за змістом якого висловлює своє непогодження з об`єднанням, зазначаючи про спроможність власних громад. Та в листі від 29.01.2020 №10358/1/1-19/01-137 вказано, що у чинному перспективному плані формування територій громад області, а також у проекті оновленого перспективного плану, який в даний час доопрацьовується, передбачено включення сіл, зокрема, Хриплин, до складу Івано-Франківської об`єднаної територіальної громади.

В наступному, за наслідками надіслання Хриплинською сільською радою листів до Кабінету Міністрів України та Прем`єр-міністра України від 03.02.2020 №95/02.2-27 та від 03.02.2020 №97/02.2-27, та із долученням рішення ради від 25.01.2020 №17-42/2020 «Про звернення Хриплинської сільської ради до Президента України, Верховної Ради України, Народних депутатів України, Кабінету Міністрів України щодо децентралізації влади» а також спільне звернення щодо децентралізації влади від 31.01.2020, в якому Хриплинська сільська рада разом з іншими громадами просила, зокрема, Кабінет Міністрів України, не підтримувати і не приймати законопроекти, які приводять до примусового приєднання або об`єднання територіальних громад, що в свою чергу призведе до обмеження самоврядних повноважень місцевого самоврядування в наших територіальних громадах, листом Міністерства розвитку громад та територій України від 03.03.2020 №7/34.1/3695-20 надано відповідь та зазначено, що Мінрегіон не наділений повноваженнями щодо об`єднання територіальних громад та затвердження перспективних планів формування територій громад. Питання розроблення перспективних планів формування територій громад областей (внесення змін), відповідно до Закону та Методики, належить до компетенції облдержадміністрацій.

Тобто, на момент видання розпорядження №483-р від 22.04.2020 не було згоди Хриплинської сільської ради на об`єднання вказуючи сільською радою на свою власну спроможність.

У відповідності до частини третьої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому Законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції (частина перша статті 143 Конституції України).

Так, згідно з частиною першою статті 6 Європейської Хартії місцевого самоврядування від 15 жовтня 1985 року, що ратифікована Україною 15 липня 1997 року та яка вступила в силу 01 січня 1998 року, без шкоди для більш загальних законодавчих положень органи місцевого самоврядування повинні мати можливість визначати власні внутрішні адміністративні структури з урахуванням місцевих потреб і необхідності забезпечення ефективного управління (Європейська Хартія).

Згідно зі статтею 11 Європейської Хартії органи місцевого самоврядування мають право використовувати засоби правового захисту для забезпечення вільного здійснення своїх повноважень і поважання принципів місцевого самоврядування, які втілені в конституції чи національному законодавстві.

Відповідно до Рекомендації Rec (2004) 12 «Про процеси зміни кордонів та/або структури органів місцевої й регіональної влад» (ухвалено 20 жовтня 2004 року на 900-му засіданні заступників міністрів) реформи, що ґрунтуються на добровільній участі органів місцевої або регіональної влади певного рівня, є бажанішими, ніж реформи за законодавчим рішенням вищого органу влади всупереч бажанню нижчої ланки влади. Задля здійснення успішної реформи ініціативу «знизу догори» може бути доповнено ухвалою вищого органу влади, навіть усупереч волі деяких інших органів влади, що беруть участь у реформуванні. Задля успішності реформи ініціатива «згори донизу» має шукати добровільну підтримку відповідної ланки територіальної адміністрації, яка підлягає реформуванню.

Учасники та інші зацікавлені представники мають брати участь у реформах, починаючи з підготовчого етапу.

Злиття та інші реформи, пов`язані зі зміною меж, слід здійснювати тільки відповідно до принципів, гарантованих Європейською хартією місцевого самоврядування (наприклад, консультації з відповідними місцевими громадами, можливо, через референдум). Це не означає, що центральні органи влади не можуть створювати позитивні стимули органам місцевої чи регіональної влади для співробітництва, злиття, децентралізації або участі в деконцентрації.

Разом з тим, без шкоди для більш загальних законодавчих положень органи місцевого самоврядування повинні мати можливість визначати власні внутрішні адміністративні структури з урахуванням місцевих потреб і необхідності забезпечення ефективного управління (стаття 6 Європейської хартії місцевого самоврядування).

Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Концепція народовладдя, яка закріплена в Конституції України, передбачає взаємозв`язок безпосередньої (здійснення народного волевиявлення через вибори, референдуми тощо) та представницької (здійснення влади народом через органи державної влади та органи місцевого самоврядування) демократії, а також відсутність переваги жодної з цих форм здійснення влади народом.

Положеннями розділу III «Вибори. Референдум» Конституції України унормовується порядок прийняття владних рішень самим народом, здійснення основного з політичних прав громадян - виборчого і, нарешті, формування ключових ланок державного механізму.

Відповідно до приписів Розділу II (статті 5-8) та Розділу III (статті 11) Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» при затвердженні Урядом у перспективному плані формування територій громад відповідної конфігурації спроможної територіальної громади передбачає обов`язкове погодження з органами місцевого самоврядування запропонованої конфігурації спроможної територіальної громади.

У висновку, колегія суддів зазначає, що спірне розпорядження КМУ № 714-р від 12.06.2020 видане на виконання п. 7-1 Закону № 562-ІХ однак без дотримання принципу добровільності, прозорості (без взаємодії із територіальною громадою) та обґрунтованості, без враховання звернення Хриплинівської територіальної громади щодо не погодження на об`єднання, що у свою чергу, має своїм наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів Хриплинівської територіальної громади Івано-Франківської області та зокрема позивача, як жителя с. Хриплин, який є представником відповідної територіальної громади.

Наявність у позивача конвенційного та конституційного права на звернення до суду як жителя Хриплинівської територіальної громади відповідач не спростував належними та достатніми доводами та судом вище означено таке право та забезпечено під час вирішення даного спору.

Суд зауважує, що «кінцевим» нормативно-правовим актом, який змінює статус позивача, вносить зміни до територіального устрою відповідних громад області є оскаржуване розпорядження Кабінету Міністрів України.

Судом встановлено, що спірне розпорядження видане КМУ є таким що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача шляхом включення останнього до спроможної територіальної громади за відсутності такого волевиявлення та наявності рішення про його об`єднання з іншою територіальною громадою.

Висновки суду узгоджуються із правовими висновки викладеними Верховним Судом у постановах від 31.10.2022 у справі № 640/14698/20 та від 06.12.2024 у справі №640/13908/20.

Щодо покликання відповідачем на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.10.2022 у справі №640/32312/20, останні не підлягають застосуванню оскільки правовідносини у вказаній справі не є подібними із даною справою. Так, у справі №640/32312/20 касаційним судом зауважено про відсутність доказів оскарження або скасування перспективного плану, та за даною справою оскаржується розпорядження про визначення адміністративно-територіальних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області за наявності судового рішення яким скасовано затверджений перспективний план формування територій громад Івано-Франківської області в частині включення Хриплинівської сільської ради до складу Івано-Франківської територіальної громади (справа №640/11405/20).

В наступному як встановлено судом постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Івано-Франківської області утворений, зокрема, Івано-Франківський район (з адміністративним центром у місті Івано-Франківськ) у складі територій Більшівцівської селищної, Богородчанської селищної, Букачівської селищної, Бурштинської міської, Галицької міської, Дзвиняцької сільської, Дубовецької сільської, Єзупільської селищної, Загвіздянської сільської, Івано-Франківської міської, Лисецької селищної, Обертинської селищної, Олешанської сільської, Рогатинської міської, Солотвинської селищної, Старобогородчанської сільської, Тисменицької міської, Тлумацької міської, Угринівської сільської, Ямницької сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Пункт 2 зазначеної постанови зазначає, що межі районів встановлюються по зовнішній межі територій сільських, селищних, міських територіальних громад, які входять до складу відповідного району.

Постановою Центральної виборчої комісії від 8 серпня 2020 року № 160 на підставі Кабінету Міністрів України № 714-p «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області» було призначено перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року. Так, 25 жовтня 2020 року було проведено вибори депутатів та голови Івано-Франківської міської територіальної громади Івано-Франківської області.

Суд вказує, що в даній справі не розглядається здатність Хриплинської територіальної громади бути самостійно спроможною громадою в разі визнання нечинним спірного розпорядження в частині включення її до складу Івано-Франківської територіальної громади спірним розпорядженням КМУ №714-р, суд вирішує спір відповідно за встановленим предметом спору, перевіряє дотримання КМУ ст. 19 Конституції України, відповідність спірного розпорядження вимогам ст. 2 КАС України враховуючи принципи адміністративного судочинства визначені ч. 3 вказаної статті.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права з позиції колегії суддів є вірним та достатнім для відновлення порушених прав позивача як жителя Хриплинської територіальної громади.

Визначення адміністративного центру постановою ВРУ №807-ІХ, проведення виборів 25.10.2020 не є обставиною яка не надає позивачу права на звернення до суду із даним позовом вважаючи свої права порушені та такі що потребують судового захисту.

Суд також вважає необхідним зазначити, що у справі №640/16330/20 в якій Хриплинська сільська рада Івано-Франківської міської ради оскаржує розпорядження КМУ №714-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», на час вирішення даного адміністративного позову судового рішення не прийнято, та в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 вказано про подання позивачем клопотання про залишення позову без розгляду, але враховуючи допущене справі процесуальне правонаступництво, а саме замінено в адміністративній справі №640/16330/20 Хриплинську сільську раду Івано-Франківської міської ради () її правонаступником Івано-Франківською міською радою (), зобов`язано правонаступника Івано-Франківську міську раду надати пояснення щодо підтримання чи відкликання клопотання про відмову від позову.

Щодо тверджень третьої особи де Хриплинська сільська рада Івано-Франківської міської ради припинена 11 лютого 2021 року в результаті реорганізації шляхом приєднання до Івано-Франківської міської ради, про що зроблено запис 012004059, такі не змінюють правового статусу Хриплинської територіальної громади як органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно, позивачем обґрунтовано та підтверджено протиправність спірного розпорядження, відповідачем, належних доказів та доводів щодо правомірності останнього до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 КАС України).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Решта доводів сторін не змінюють висновків суду.

За ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб заявлений позивачем.

Суд вказує, що згідно частин 1,2 статті 265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За наслідками вирішення спору у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат по справі враховуючи обставини звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову до суду за ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та відсутності заяв від сторін по справі щодо понесених інших судових витрат по справі та їх розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 255, 295, 264, 265 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №714-р "Про визнання адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області" в частині включення Хриплинської територіальної громади Івано-Франківської області до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром у м. Івано-Франківськ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Войтович І. І.

Судді: Горобцова Я.В.

Марич Є.В.