Справа № 420/27761/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Танцюри К.О.,

секретаря судового засідання Грекової К.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги Південного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених порушень №151508-14/3398-2024 від 30.07.2024.

Ухвалою суду від 26.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 14.10.2024 ухвалено перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що вважає вимогу Південного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених порушень №151508-14/3398-2024 від 30.07.2024 протиправною та просить суд її скасувати. Так, позивач вказав, що Південним офісом Держаудитслужби проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 та актом № 151508-11/56 від 27.06.2024 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 виявлено порушення. Листом № 151508-14/3398-2024 від 30.07.2024 Південний офіс Держаудитслужби звернувся з вимогою щодо усунення виявлених порушень та Військова частина НОМЕР_1 вважає вимогу повністю незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Позивач вказав, що на адресу Військової частини не надходило будь-яких повідомлень про зупинення та/або поновлення ревізії та, що згідно акту зупиненими днями є з 27.05.2024 по 12.06.2024, 18.06.2024, в той же час не є зрозумілим як ревізія могла тривати до 03.06.2024, якщо її було зупинено до 12.06.2024 та 18.06.2024. Отже, як вказав позивач, фактично Офісом здійснено зупинення перевірки в дні, коли така перевірка є вже закінченою та відповідно фактично ревізію проведено в дні поза межами строків. Щодо встановлених під час перевірки порушень позивач вказав, що перевіркою не здійснено співвідношення заробітних плат бібліотекаря та методиста клубу, адже вони є ідентичними та відповідно заробітна плата виплачувалась в межах асигнувань, які передбачені чинним законодавством. Відповідач наголосив, що відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України №Р-16 від 10.02.2023 надбавки за особливості проходження служби у підрозділах з конвоювання не передбачалась, через це правових підстав на збільшення розміру премії за кожен день конвоювання на 400 гривень не було до виходу розпорядження командувача Національної гвардії України №Р-58 від 05.04.2023 в якому пп. 1 п. 1 даного розпорядження була введена та передбачена така виплата, а пунктом 2 вона була введена в дію з 01.02.2023. У зв`язку з чим, як вказав позивач, військовою частиною було нараховано та доплачено частину премії у квітні місяці за період лютий, березень 2023 року, з моменту появи правових підстав для здійснення відповідної доплати, а саме збільшення розміру премії за кожен день конвоювання на 400 гривень за кожен день перевезення осіб, узятих під варту та або засуджених до позбавлення волі, які хворі на туберкульоз та офісом не надано відомостей, що виплати суперечать чинному законодавству. Як вказав відповідач, для недопущення порушень прав працівників та військовослужбовців, розрахунок та нарахування всіх видів забезпечень, належних до виплати та таких, на які працівники та військовослужбовці набули права на день звільнення, у тому числі єдиного внеску на оплату праці, компенсаційні виплати, проводились військовою частиною в день звільнення працівника або військовослужбовця. Водночас, військова частина, як бюджетна організація обслуговується в Державній казначейські службі України, яка не має можливості проведення платежів в день реєстрації. У випадку відсутності бюджетних асигнувань для здійснення вищевказаних виплат, військова частина проводила відповідні нарахування в день звільнення та подавала потребу в коштах для виплати грошового забезпечення та заробітної плати до Головного управління, відтак сума відповідного грошового забезпечення та заробітної плати та всі складові, у тому числі єдиного внеску, фіксуються (нараховуються) днем звільнення. Поряд з цим, як вказав позивач, військова частина НОМЕР_1 забезпечується продовольством та паливно-мастильними матеріалами з загального Фонду державного бюджету та відповідно п.4 вимоги є безпідставним. Позивач наголосив, що згідно договору оренду житлового приміщення для проживання військовослужбовця та членів його сім`ї, посилаючись на п.3. ст. 631 Цивільного кодексу України, термін платного користування починається з 01.01.2023, сторони дійшли про це згоди під час підписання договору про оренду житлового приміщення для проживання військовослужбовця та членів його сім`ї на поточний рік. Водночас, як вказав позивач, оплата за оренду житла здійснювалась у порядку визначеному чинним законодавством, а висновки Офісу не підтверджуються фактичними обставинами перевірки. У 2022-2023 роках між Одеським державним аграрним університетом (далі - ОДАУ) та Військовою частиною НОМЕР_1 укладено договори та додаткові угоди про відшкодування спожитих комунальних послуг, енергоносіїв на загальну суму 871 740,54 грн, з неї на 2022 рік - 706 344,28 грн та на 2023 рік - 165 396,26 грн. Військова частина НОМЕР_1 за вказаний період, як зазначив позивач, повністю там своєчасно сплатила (відшкодувала) на рахунок ОДАУ кошти в загальній сумі 871 740,54 гривень. У 2022-2023 роках розрахунки між в/ч НОМЕР_1 та Державному підприємстві «Одеський науково-дослідний інститут телевізійної техніки» (ДП «ОНДІТТ») здійснювались на підставі договорів від 21.08.2022 № 11 та від 27.03.2023 №11 про відшкодування військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) ДП «ОНДІТТ» витрат на оплату комунальних послуг, енергоносіїв в приміщенні сховища № 56290 на загальну суму 1 813 184,09 грн, з якої за 2022 рік - 813 184,09 грн та 2023 рік - 1 000 000,0 грн. Акти виконаних робіт підписано між сторонами на суми зазначені в таких актах, зауважень або не підписання актів між сторонами не відбувалося. Таким чином, як вказав позивач, керуючись вимогами норм ЦКУ договір є обов`язків до виконання, тому доводи Офісу щодо відсутності витрат не підтверджено фактичними обставинами справи. Щодо договірних правовідносин з ТОВ «Гаврилівка» (п.7 вимоги), позивач вказав, що зобов`язання між сторонами виконано в повному обсязі, тому відсутні підстави для будь-якого донарахування коштів. Стосовно правовідносин із придбання палива (п.8 вимоги), позивач вказав, що відсутнє порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану», оскільки така постанова не діяла на дату укладання договору між сторонами. Відповідач вказав, що спеціальний фонд військової частини є складовою частиною спеціального фонду державного бюджету, що означає, що кошти, які надходять до спеціального фонду надходять до державного бюджету та висновки Офісу щодо необхідності перенаправлення коштів у розмірі 774985,96 гривень не підтверджено фактичними обставинами справи. Позивач зазначив, що заборгованість за військовослужбовцем ОСОБА_1 у сумі 6 912,31 грн обліковується в бухобліку з 31.03.2020 та ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.06.2023 (Справа 589/1274/23) відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовлено у задоволенні позову в/ч НОМЕР_1 щодо відшкодування заподіяних збитків ОСОБА_1 . Сумський окружний адміністративний суд ухвалою від 25 вересня 2023 року (справа № 480/8986/23) позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) до цієї особи про стягнення коштів на відшкодування вартості речового майна і додані до неї документи повернуто позивачу через пропущення без поважних причин встановленого законом адміністративного строку звернення до суду. Отже, як вказав позивач, заборгованість у сумі 6 912,31 грн. є безнадійною до стягнення та списання здійснюється згідно чинного законодавства. Позивач зазначив, що під час ревізії залишки матеріальних цінностей оприбутковано повністю та, як відшкодування після інвентаризації надано документи про сплату вартості нестач на суму 11 248,90 грн, у т. ч.: ОСОБА_2 - 57,42 грн, ОСОБА_3 - 175,68 грн, ОСОБА_4 - 186,96 грн, ОСОБА_5 - 4 859,17 грн, ОСОБА_6 - 67,35 грн, ОСОБА_7 - 5 902,32 грн. Крім того, погашено вартість нестач виконаними ремонтними роботами згідно з актами на загальну сум 360 853,40 грн, а також надано актипро надходження матеріальних цінностей на 49 428,36 гривень. Тобто, як зазначив позивач, під час проведення перевірки, самостійно відшкодовано матеріально відповідальними особами завдану шкоду у п. 12 вимоги, як вказав позивач, зазначено «забезпечити у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів б, 40-48 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення державної реєстрації прав на п`ять об`єктів основних засобів: споруди для зберігання ємності місткістю 20 мЗ та насосної станції вартістю 430,0 тис. грн, артезіанської свердловини № 463-Р вартістю 1 061,88 тис. грн, дві фортифікаційних споруд із залізобетонних виробів та монолітних конструкцій для особового складу вартістю 3 030,31 тис. грн, фортифікаційної споруди з залізобетонних виробів та монолітних конструкцій для укриття вартістю З 556,37 тис. грн, а також у разі добудови окремих об`єктів зареєструвати зміни до раніше зареєстрованих прав на них, у тому числі будівлі за ГП «С» КПП...». В той же час, як зазначив позивач, вказане майно не є нерухомим, докази протилежного не надано та у відповідності до норм ЦК України не підлягає державній реєстрації. Як вказав позивач, незалежна оцінка приміщення кафе будівлі за ГП «С» КПП-КАФЕ здійснювалась суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТРІКОД», який проводив контрольні обміри приміщення кафе будівлі за ГП «С» КПП-КАФЕ. За результатами обміру був складений висновок, в якому чітко визначена корисна площа об`єкта, що передається в оренду, а саме 83,9 кв. м. Для проведення незалежної оцінки приміщення кафе будівлі за ГП «С» КПП-КАФЕ, Приватному Підприємству «ТРІКОД» надавалась схема розміщення приміщень, які повинні були бути передані в оренду. На схемі не визначено приміщення площею 2,4 кв.м «тамбуру» будівлі ГП «С» КПП-КАФЕ, тому що цільове призначення даного приміщення націлене на підвищення енергоефективності, теплоізоляції та збільшення строку експлуатації будівлі ГП «С» КПП-КАФЕ, відповідно для формування висновку стосовно передачі приміщення площею 2,4 кв.м «тамбуру» було виявлено, що дане приміщення не може бути передане в оренду через те, що воно використовується як приміщення перерізу конструкцій та не може вважатися за приміщення за корисною площею. Зважаючи на вище викладені обґрунтування, як вказав позивач, не є можливим включення приміщення площею 2,4 кв.м «тамбуру» до переліку приміщень, переданих в оренду. Крім того, зазначаю, що зазначений тамбур не є нерухомим майном, протилежного Офісом не зазначено та Військова частина НОМЕР_1 самостійно визначає майно, що може бути передано в оренду. Стосовно дотримання бухгалтерського обліку при складанні кошторисів за спожиті комунальні послуги (п. 14 Вимоги) позивач вказав, що Військова частина здійснює свою діяльність із нормами матеріального та процесуального права, бухгалтерський облік ведеться у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», норм Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів. Стосовно відображення операцій в бухгалтерському обліку (п.15 Вимоги), позивач вказав, що відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України та ст. 22 ЗУ «Про Національну гвардію України» військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів третього рівня, яка здійснює діяльність на підставі бюджетних асигнувань розпорядника коштів вищого рівня, та не може впливати на розпорядника вищого рівня стосовно строків виділення бюджетних асигнувань.

10.10.2024 до суду від представника Південного офісу Держаудитслужби надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказав, що у відповідності до вимог п. 22 Порядку № 550 Південний офіс належним чином повідомляв Військову частину НОМЕР_1 про зупинення та поновлення ревізії, що підтверджується листами та відмітками про їх отримання. Щодо правомірності прийняття вимоги Південного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених порушень №151508-14/3398-2024 від 30.07.2024, відповідач, посилаючись на зміст вимоги вказав та висновки акту ревізії, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 1.1.6.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на І квартал 2024 року здійснено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) державної форми власності, підпорядкованої Національній гвардії України, за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, за результатами якої встановлено ряд порушень та складено Акт ревізії від 27.06.2024 № 151508-11/56(а.с.24-135 т.1).

Південним офісом Держаудитслужби, за результатами вищевикладеного контрольного заходу, складено та направлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) вимогу про усунення виявлених порушень №151508-14/3398-2024 від 30.07.2024.

Зі змісту вказаної вимоги вбачається, що ревізією встановлено фінансових порушень на загальну суму 13 715,87 тис. грн, з них: порушень, що призвели до втрат, на загальну суму 5 554,72 тис. грн, порушень, що не призвели до втрат, 1 650,12 тис. грн та інших порушень фінансової дисципліни на суму 6 511,03 тис. грн. Вжитими під час ревізії заходами забезпечено відшкодування виявлених порушень у загальній сумі 5 753,13 тис. грн, з них порушень, що призвели до втрат, на суму 302,33 тис. гривень.

У зв`язку з викладеним, та враховуючи те, що вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, Південним офісом Держаудитслужби складено вимогу про усунення виявлених порушень №151508-14/3398-2024 від 30.07.2024, адресованій Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ), а саме:

1.Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат фінансових ресурсів, заподіяних внаслідок утримання понадштатної посади методиста клубу в загальній сумі 577 141,60 гривень.

В іншому разі забезпечити стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

2. Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних внаслідок виплати премії службовцям при відсутності наказу по Військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 391 290,39 грн (реєстр в додатку 11 до акта).

В іншому разі забезпечити відшкодування втрат шляхом стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

3.Провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо надміру перерахованих сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зарахувати в рахунок майбутніх платежів зайво сплачені кошти у загальній сумі 415 377,58 грн, у тому числі на суму компенсації за невикористану відпустку в сумі 202 322,54 грн (реєстр в додатку 13) відповідно до норм, встановлених ч. 13 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктами 5, 6 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 липня 2021 року № 417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 вересня 2021 року № 1185/36807.

В іншому разі забезпечення відшкодування втрат забезпечити стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

4.Забезпечити у відповідності з вимогами п. 4 ст. 13, п. 9 ст. 51 Бюджетного кодексу України, пунктів 23, 49 Порядку № 228 відшкодування безпідставних видатків, пов`язаних з наданням Військовою частиною НОМЕР_1 платних послуг, а саме відшкодування видатків загального фонду, які здійснюються за рахунок коштів спеціального фонду в сумі 2 502 634,04 гривни.

У разі надходження відшкодування проведених видатків за рахунок коштів загального фонду бюджету за минулі періоди, повернути кошти до відповідного бюджету згідно з п. 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 квітня 2014 року № 372 (далі - Порядок № 372), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 426/25203.

В іншому разі забезпечити стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

5.Відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України, статей 610-625 Цивільного кодексу України забезпечити відшкодування втрат внаслідок зайвого перерахування коштів за фактично не надані послуги з оренди житлових приміщень для військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 у січні-лютому 2023 року з орендарів на суму 73 154,35 грн. (реєстр в додатку 85 до акта ревізії).

В іншому разі забезпечити відшкодування втрат шляхом стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

6.Забезпечити відповідно до норм статей 610-625 Цивільного кодексу України та статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України відшкодування на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат, заподіяних внаслідок відшкодування у завищених сумах вартості спожитих комунальних послуг (водопостачання, водовідведення та електроенергію) на загальну суму 55 112,21 грн (з якої з Одеського державного аграрного університету - 21 954,97 грн та Державного підприємства «Одеський науково-дослідний інститут телевізійної техніки - 33 157,24 грн)

В іншому разі забезпечити відшкодування втрат шляхом стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України, статей 610-625 Цивільного кодексу України на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат, заподіяних внаслідок зайвої оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Гаврилівка» за зберігання продуктів харчування за 2022 рік на загальну суму 32 046,60 гривень.

В іншому разі забезпечити відшкодування втрат шляхом стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

8.Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України, статей 610-625 Цивільного кодексу України на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат, заподіяних внаслідок придбання палива (скрапленого газу) та запасних частин за вартістю, що включає ПДВ на загальну суму 13 094,79 гривни.

В іншому разі забезпечити відшкодування втрат шляхом стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

9. Забезпечити у відповідності до вимог п. 10 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, п. 133 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 р. № 483, перерахування на казначейський рахунок з обліку доходів спеціального фонду державного бюджету №UА015744 за кодом доходів 22080300 «Надходження від орендної плати за користування іншим державним майном» необґрунтовано зарахованих коштів на спеціальний рахунок Військової частини, які надійшли за від орендарів військового нерухомого майна у загальній сумі 774 985,96 гривень.

В іншому разі забезпечити стягнення коштів з винних осіб в судовому порядку відповідно до норм статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

10. Забезпечити у відповідності до вимог п. 3.2, п. 3.4 Порядку № 372, списання з балансу на позабалансовий облік безнадійної дебіторської заборгованості, яка обліковується за колишнім військовослужбовцем ОСОБА_1 , щодо відшкодування вартості предметів речового майна, строк експлуатації яких не закінчився, у сумі 6 912,31 гривні.

11. Відповідно до вимог статей 8-12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» вжити заходи щодо стягнення з військовослужбовців, які допустили нестачу втрат будівельних матеріалів, інших необоротних активів та запасів на загальну суму 410 281,76грн, а саме: начальником тиру роти бойового-матеріального забезпечення, ОСОБА_8 298 399,33 грн, сержантом з матеріального забезпечення третьої стрілецької роботи з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних ОСОБА_9 - 17 413,10 грн, старшим техніком (з безпеки дорожнього руху) - начальником контрольно-технічного Павловською - 7 585,80 грн, начальником кінологічної групи Романом Вишнівським втрат ветеринарних препаратів через закінчення термінів придатності на суму 11 093,36 гривні.

12. Забезпечити у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 6, 40-48 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення державної реєстрації прав на п`ять об`єктів основних засобів: споруди для зберігання ємності місткістю 20 м3 та насосної станції вартістю 430,0 тис. грн, артезіанської свердловини № 463-Р вартістю 1 061,88 тис. грн, дві фортифікаційних споруд із залізобетонних виробів та монолітних конструкцій для особового складу вартістю 3 030,31 тис. грн, фортифікаційної споруди з залізобетонних виробів та монолітних конструкцій для укриття вартістю 3 556,37 тис. грн, а також у разі добудови окремих об`єктів зареєструвати зміни до раніше зареєстрованих прав на них, у тому числі будівлі за ГП «С» КПП.

14.Відповідно до вимог статей 4, 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» вжити заходи щодо стягнення з винних осіб недоотриманих коштів за використання нерухомого майна площа якого не врахована в договорі оренди та перерахування їх в дохід спеціального фонду державного бюджету в сумі 7 812,71 гривень.

15.Забезпечити в подальшому дотримання вимог Бюджетного кодексу України, Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, Порядку № 372 щодо обґрунтування кошторисів та змін до кошторисів відповідними розрахунками за кожним кодом економічної класифікації видатків бюджету з деталізацією за видами та кількістю товарів (робіт, послуг) із зазначенням їх вартості, забезпечення режиму економії коштів і матеріальних цінностей, ведення у відповідності з вимогами чинного законодавства бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань Військової частини НОМЕР_1 за спожиті комунальні послуги та врахування наявності заборгованості при обрахуванні потреби в бюджетних коштах, зокрема, з виплати грошової компенсації за речове майно, премії військовослужбовцям, які здійснювали конвоювання та охорону засуджених і осіб, які перебувати, під вартою і хворі па туберкульоз тощо.

15. Забезпечити відображення операцій щодо усунення порушень відповідно до норм пунктів 4.2, 4.3, 4.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704.

У відповідності до пункту 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 квітня 2014 р. № 372, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 р. за № 426/25203, суми відшкодованих коштів, які надійшли у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки Військової частини НОМЕР_1 , відкриті Головному управлінні Державного казначейства України в Одеській області (крім власних надходжень), а саме видатків, проведених у попередніх бюджетних періодах, перераховувати до доходів загального фонду державного бюджету(а.с.218-228 т.1).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Крім того, підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Згідно з пунктом 7 Положення № 43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 , яким визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За приписами частини першої статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

В силу пп.16 пункту 6 Положення № 43 Держаудитслужба України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону № 2939-XII, за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У частині другій статті 15 Закону № 2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання.

Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься. Вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якому вона адресована.

Як зазначалось судом, Південним офісом Держаудитслужби за результатами проведеної ревізії складено та направлено на адресу позивача оскаржувану вимогу.

Щодо встановленого порушення стосовно того, що у періоді з 01.01.2022 по 31.12.2023 здійснювалось утримання штатної одиниці методиста клубу, яка не передбачена штатними розписами Військової частини НОМЕР_1 на 2022- 2023 роки, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 22.05.1995 № 88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Як встановлено ревізією та не спростовано позивачем, у періоді з 01.01.2022 по 31.12.2023 позивачем здійснювалось утримання штатної одиниці методиста клубу, яка не передбачена штатними розписами Військової частини НОМЕР_1 на 2022- 2023 роки.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, про обґрунтованість встановленого ревізією порушення частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 22.05.1995 № 88, штатних розписів Військової частини НОМЕР_1 станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 25.07.2023, затверджених командиром військової частини підполковником ОСОБА_10 , за рахунок коштів загального фонду кошторису КПКВ КДБ 1003020 «Забезпечення виконання завдань, функцій та підготовка кадрів Національної гвардії України» КЕКВ 2111 «Заробітна плата» здійснено утримання понадштатної посади методиста клубу ОСОБА_11 у сумі 577 141,60 грн (у т. ч. у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 274 691,70 грн, у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 302 449,90 грн), та, як наслідок, зайво перераховано єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» у сумі 126 971,15 грн (у т. ч. у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 60 432,17 грн, у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 66 538,98 гривень).

Щодо посилання позивача на невірне визначення посади бібліотекаря, замість вірної посади методиста клубу, у зв`язку з механічною помилкою, суд зазначає, що вказане ґрунтується на припущеннях та спростовується матеріалами справи.

Щодо порушення, зазначеного у п. 2 Вимоги стосовно необхідності забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130 136 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних внаслідок виплати премії службовцям при відсутності наказу по Військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 391 290,39 грн.

Як вбачається з акту ревізії, за результатами аналізу даних наказів командира, відомостей з нарахування заробітної плати, карток особових рахунків працівників виявлено, що у грудні 2022 року 30-ти службовцям без наявності документальних підстав, а саме наказу командира в/ч нараховано і сплачено грошову премію у розмірі 13 450, 61 грн на кожну особу. Отже, на порушення частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 22.05.1995 № 88 за рахунок коштів загального фонду кошторису КПКВ КДБ 1003020 «Забезпечення виконання завдань, функцій та підготовка кадрів Національної гвардії України» КЕКВ 2111 «Заробітна плата» у грудні 2022 року 30-ти службовцям в/ч НОМЕР_1 безпідставно нараховано і виплачено грошову премію на загальну суму 391 290,39 грн, на яку перераховано єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» у сумі 86 083,82 гривні.

Як вбачається з пояснення бухгалтера ОСОБА_12 (а.с.31 т.5) «У зв`язку з тим, що в кінці року потрібно було до 26 грудня 2022 року використати кошти, грошова премія нараховувалась на підставі рапортів. Після опрацювання документу у зв`язку з великою завантаженістю не було проконтрольовано реєстрацію наказу».

З урахуванням викладеного, та того, що пояснення позивача підтверджує сплату премії без наявності відповідних наказів, суд зазначає, що ревізією правомірно встановлено, що вказане порушення призвело до втрат активів установою на загальну суму 477 374,21 гривні».

Щодо виплати щомісячної премії 23 військовослужбовцям, які здійснювали конвоювання та охорону засуджених і осіб, які перебувають під вартою і хворі на туберкульоз, за травень-грудень 2022 року (за минулий робочий рік в поточному робочому році), на загальну суму 41 480,00 грн та суми компенсації податку з доходів фізичних осіб 6 120,00 гривень, суд звертає увагу, що у пункті 2 Вимоги про зазначене в акті ревізії, не зазначено.

Щодо порушення перерахунку єдиного соціального внеску, зазначеного в п. 3 вимоги, суд зазначає наступне.

Абзацами 7 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців, осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, в тому числі у натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

За статтею 116 Кодексу Законів про працю України остаточний розрахунок зі звільненими працівниками проводиться в день звільнення.

Відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58), днем звільнення вважається останній день роботи.

Нарахування ЄСВ на суму заробітної плати за виконану роботу поширюється на осіб, яким після звільнення нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час (ч. 2 ст. 7 Закону № 2464).

Відповідно до п. 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5, суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткової) відпусток належать до оплати за невідпрацьований час.

Поряд з цим, суд зазначає, що підприємство після звільнення працівника не несе обов`язку страхувальника, а відповідно і платника страхових внесків, тобто у роботодавця немає зобов`язань як страхувальника до такої особи.

Враховуючи зазначене, підприємство після звільнення не несе обов`язку страхувальника, відповідно і платника страхових внесків та відповідно суд погоджується із посиланням відповідача на те, що на порушення ст. 4, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму компенсації за невикористану відпустку, сплачену після звільнення працівників та військовослужбовців відповідачем необґрунтовано перераховано єдиного внеску на загальну суму 202 322,54 гривні.

Щодо необхідності відшкодування безпідставних видатків (п. 4 Вимоги), суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету. До першої групи власних надходжень бюджетних установ належать надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством, яка в свою чергу ділиться на підгрупи: підгрупа 1 плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю; підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності та інші підгрупи.

Відповідно до Звітів про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги (форма № 4-1д) в/ч НОМЕР_1 за 2022 2023 роки (рядок 030 «Від додаткової (господарської) діяльності») відображено надходження коштів від надання послуг по забезпеченню безпеки бюджетним установам, відповідно, становили 13 260 159 грн (2022 рік 6 067 119,0 грн та 2023 рік 7 193 040,0 грн. Тобто, надходження коштів на спеціальний рахунок (спеціальний фонд) в/ч НОМЕР_1 від надання послуг по забезпеченню безпеки бюджетним установам належать до другої підгрупи першої групи власних надходжень бюджетних установ.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням ч .9 ст. 51 цього Кодексу) на: організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи).

Пунктом 23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 (далі - Порядок №228) визначено, що видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.

Згідно із п. 49 Порядку № 228 видатки бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду бюджету провадяться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до цього фонду на підставі кошторисів з урахуванням внесених до них змін; видатки спеціального фонду кошторису здійснюються у послідовності, передбаченій п. 23 цього Порядку для їх планування.

Розпорядники вносять зміни до спеціального фонду кошторису в частині збільшення надходжень та видатків у разі, коли обсяги надходжень бюджетних коштів за власними надходженнями спеціального фонду кошторису фактично перевищили обсяги, враховані під час затвердження відповідного бюджету, з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року. Зміни вносяться на підставі розрахунків з відповідним обґрунтуванням.

Як встановлено ревізією та не спростовано позивачем, видатки спеціального фонду кошторису в/ч НОМЕР_1 від додаткової (господарської) діяльності за КПКВК ДБ 1003020 «Забезпечення виконання завдань, функцій та підготовка кадрів Національної гвардії України» (далі - КПКВ 1003020) КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці», КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» (в частині придбання паливно-мастильних матеріалів для підвезення нарядів та їжі військовослужбовцям, задіяних у наданні платних послуг) та за КЕКВ 2230 «Продукти харчування» не планувалися та не здійснювалися.

Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 15.03.2018 № 200, не передбачено виплату грошового забезпечення військовослужбовців лише за рахунок загального фонду.

Натомість, абзацом 2 статті 4 Закону України «Про оплату праці» визначено, що джерелом коштів на оплату праці для установ і організацій, що фінансуються з бюджету є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Також, додатками до договорів від 11.05.2022 № 25, від 11.10.2022 № 76, від 12.01.2022 № 4, від 23.01.2023 № 2, від 30.12.2022 № 92 (а.с.29-58 т.3) про надання в/ч НОМЕР_1 Одеській обласній прокуратурі та Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону передбачена вартість послуг з охорони об`єктів. Згідно із калькулюванням собівартості охоронних послуг (84.24 «Діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки» на 2022 рік вартість 1 люд/год становить 70,0 грн з ПДВ (без ПДВ 58,33 грн), у т. ч.: прямі матеріальні витрати в сумі 35,23 грн (форменний одяг, спорядження 8,50 грн, засоби зв`язку 10,30 грн, інвентар 0,5 грн, лікарські засоби та медикаменти 2,14 грн, спеціальні засоби інженерного озброєння 0,6 грн, спеціальні засоби РХБ захисту 1,30 грн, спеціальні засоби, озброєння та боєприпаси 0,9 грн, паливо: газ, мазут, торф, дрова, паливна тріска, соняшникове лушпиння, а також брикети та пелети з них, інші види палива у сумі 10,99 грн); інші прямі витрати в сумі 15,11 грн (амортизація основних засобів загальновиробничого призначення за напрямками діяльності (службами) 15,11 грн); змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати 7,9 грн (з неї: амортизація основних засобів загальновиробничого призначення за напрямками діяльності 0,42 грн, амортизація нематеріальних активів 0,28 грн, утримання, експлуатація та поточний ремонт, страхування, операційна оренда основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення за напрямками діяльності (службами)) 3,25 грн), інші витрати 3,58 грн. Згідно із калькулюванням собівартості охоронних послуг (84.24 «Діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки» на 2023 рік вартість 1 люд/год становить 80,0 грн з ПДВ 9без ПДВ 66,67 грн), у т. ч.: прямі матеріальні витрати в сумі 35,23 грн, інші прямі витрати в сумі 16,49 грн, змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати 7,99 грн, інші витрати 3,58 грн.

При цьому, видатки на надання послуг військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 із забезпечення безпеки вищеназваним органам прокуратури в частині грошової винагороди військовослужбовцям, витрат на харчування та витрат палива на підвезення нарядів, гарячої їжі для військовослужбовців, задіяних у наданні платних послуг повністю проведені за рахунок коштів загального фонду. Докази іншого до суду надано не було.

В свою чергу кошти спеціального фонду, отримані як плата за послуги (форма № 4- 1д) за 2022-2023 роки спрямовані на придбання товарів/робіт/послуг та інші видатки (оплата податків, судових витрат тощо) не пов`язані із наданням платних послуг.

Відповідно до записів у меморіальних ордерах № 5 «Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій (грошове забезпечення)», відомостей на виплату грошового забезпечення, наказів командира в/ч НОМЕР_1 , платіжних доручень, протягом періоду з 01.01.2022 по 31.12.2023 нараховано та виплачено військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за період забезпечення ними охорони об`єктів указаних прокуратур грошове забезпечення (КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців») у загальній сумі 798 281,48 грн (2022 рік 520 346,0 грн, 2023 рік 277 935,48 грн), на яку відповідно перераховано єдиний соціальний внесок (далі ЄСВ) на суму 155 399,75 грн (у тому числі: за 2022 рік 107 310,86 грн та за 2023 рік 48 088,89 грн).

Згідно з інформацією про вартість харчування, наказів в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині, накладних на видачу продовольства із складу, меню на видачу продуктів харчування встановлено, що витрати харчування військовослужбовців під час надання ними послуги з охорони названих вище органів прокуратур (КЕКВ 2230 «Продукти харчування») за договорами від 11.05.2022 № 25, від 11.10.2022 № 76, від 12.01.2022 № 4, від 23.01.2023 № 2, від 30.12.2022 № 92 здійснено на загальну суму 1 018 976,53 грн (2022 рік 529 723,44 грн, 2023 рік 489 253,09 грн). Відповідно до наданої в/ч НОМЕР_1 інформації про вартість палива (витрати на придбання за КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар»), використаного для підвозу особового складу, вартість витраченого палива за увесь охоплений ревізією період становлять 529 976,28 грн (2022 рік 248 810,5 грн, 2023 рік 281 165,78 грн).

Отже, суд погоджується із посиланням відповідача на порушення ч. 4 ст. 13, п. 4 ст. 23 Бюджетного кодексу України, пунктів 5, 29, 43, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, у періоді з 01.01.2022 по 31.12.2023, за рахунок асигнувань загального фонду кошторису за КПКВК 1003020 «Забезпечення виконання завдань, функцій та підготовка кадрів Національної гвардії України» покрито видатки спеціального фонду кошторису, пов`язані з наданням платних послуг на загальну суму 2 502 634,04 гривні.

Щодо правовідносин у сфері оренди житлових приміщень, викладених у п. 5 Вимоги, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Як вбачається з акту ревізії, під час ревізії встановлено, що протягом 2023 року Військова частина НОМЕР_1 здійснювала розрахунки за оренду житла для військовослужбовців на підставі 12 укладених договорів оренди з орендодавцями житла фізичними особами. Відповідно до пункту 5.2, укладених Військовою частиною НОМЕР_1 з орендодавцями житла договорів оренди житлових приміщень передача житлового приміщення оформлюється актом приймання-передавання житлового приміщення, який є невід`ємною частиною договору. У момент підписання Акту приймання-передавання житлового приміщення Орендодавець передає представникові Орендаря ключі від житлового приміщення (пункт 5.3 договорів). За умовами п. 5.4 цих договорів житлове приміщення вважається переданим в строкове платне користування з моменту підписання Акту приймання-передавання житла. За січень 2023 року оплата за оренду житла проведена на підставі актів наданих послуг, в яких до оплати зазначений обсяг наданої послуги за увесь місяць. Проте у наданих до ревізії 12 актах приймання-передавання орендованих житлових приміщень від орендодавців Військовій частині НОМЕР_1 та від Військової частини НОМЕР_1 до військовослужбовців зазначена дата приймання в оренду житлових приміщень 31.01.2023 та в одному акті 24.02.2023.

Тобто, документально, факт отримання Військовою частиною НОМЕР_1 та, відповідно, військовослужбовцями зазначеної вище послуги за 11 актами за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 та за одним актом за період з 01.02.2023 по 23.02.2023, відповідно, не підтверджується(а.с.70 т.5).

З огляду на вищезазначене, суд погоджується із посиланням відповідача на те, що в порушення частин 1, 5, 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526, ст. 629 Цивільного кодексу України та умов договорів оренди, внаслідок проведення оплати за рахунок бюджетних коштів за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» послуг оренди житлових приміщень до їх фактичного прийняття в оренду Військовою частиною НОМЕР_1 та військовослужбовцями від орендарів згідно актів приймання передачі, проведено необґрунтоване перерахування бюджетних коштів орендарям у 2022 році за фактично не надані послуги, що призвело до втрат бюджетних коштів на загальну суму 73 154,35 гривні(а.с.71 т.5). Докази іншого до суду надано не булою

Щодо вартості спожитих комунальних послуг, зазначеної в п. 6 Вимоги, судом встановлено наступне.

Ревізією встановлено, що на порушення ст. ст. 193, 199, 224 Господарського кодексу України, статей 22, 625 Цивільного кодексу України, умов договорів про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг, укладених з Державним підприємством «Одеський науково-дослідний інститут телевізійної техніки» та Одеським державним аграрним університетом, внаслідок не підтвердження зустрічними звірками у вказаних вище контрагентів понесених витрат з оплати за водопостачання, водовідведення та електроенергію, які виставлено до відшкодування Військовій частині НОМЕР_1 , необґрунтовано перераховано вказаним установам бюджетних коштів за 2022 та 2023 роки в загальній сумі 55 112,21 гривень.

Зокрема, проведеною під час ревізії зустрічною звіркою в Одеському державному аграрному університеті (далі ОДАУ) з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 (довідка зустрічної звірки від 19.06.2024 (а.с.89-103 т.5) встановлено, що у 2022-2023 роках між Одеським державним аграрним університетом (далі ОДАУ) та Військовою частиною НОМЕР_1 укладено договори та додаткові угоди про відшкодування спожитих комунальних послуг, енергоносіїв на загальну суму 871 740,54 грн, з неї на 2022 рік 706 344,28 грн та на 2023 рік 165 396,26 грн.

Військова частина НОМЕР_1 за вказаний період повністю та своєчасно сплатила (відшкодувала) на рахунок ОДАУ кошти в загальній сумі 871 740,54 гривень, однак згідно з наданими рахунками філії «Інфоксводоканал» на оплату послуг з водопостачання та водовідведення платнику ОДАУ за 2022 рік по гуртожитку № 1 та корпусу № 4 і № 1 спожито води за вказані вище місяці 2022 року обсягом 4 512 куб. м. та відповідно в такому ж обсязі послуг з водовідведення. ОДАУ виставлено рахунки в/ч НОМЕР_1 до оплати за 4 950,0 куб. м. спожитої води, тобто зайво виставлено до оплати за 438 куб. м. води та відповідно за водовідведення на загальну суму 15 400,08 гривень.

Крім того, встановлено, що за договором від 06.09.2022 № 9 про відшкодування комунальних послуг ОДАУ надано до відшкодування в/ч НОМЕР_1 витрат за спожиту електроенергію в гуртожитку № 1 за вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року в завищеному розмірі, а саме зайво за 3 901,72 кВт/год вартістю 6 554,89 грн, що підтверджується показниками електролічильника в гуртожитку № 1, зазначеними в рахунках постачальника (за вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року згідно з показниками електролічильника в гуртожитку № 1 використано 14 931,0 кВт/ год вартістю 25 084,08 грн (по 1,68 грн/кВт/год), виставлено до відшкодування витрати за 18 832,72 кВт/год на суму 31 638,97 грн).

З огляду на вищезазначене, як встановлено ревізією, військова частина НОМЕР_1 внаслідок надання їй до відшкодування завищених обсягів спожитих комунальних послуг зайво сплачено коштів ОДАУ у загальній сумі 21 954,97 грн, що є порушенням вимог ст. ст. 193, 199, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 625 Цивільного кодексу України, умов договору від 06.09.2022 № 9, укладеного між в/ч НОМЕР_1 та ОДАУ.

Також зустрічною звіркою в Державному підприємстві «Одеський науково-дослідний інститут телевізійної техніки» з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 (довідка від 30.04.2024 № 08-12/11-з(а.с.1-14 т.6) встановлено, що у 2022-2023 роках розрахунки між в/ч НОМЕР_1 та Державному підприємстві «Одеський науково-дослідний інститут телевізійної техніки» (ДП «ОНДІТТ») здійснювались на підставі договорів договір від 21.08.2022 № 11 та від 27.03.2023 № 11 про відшкодування військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) ДП «ОНДІТТ» витрат на оплату комунальних послуг, енергоносіїв в приміщенні сховища № 56290 на загальну суму 1 813 184,09 грн, з якої за 2022 рік 813 184,09 грн та 2023 рік 1 000 000,0 грн. Загалом за 2022-2023 роки ДП «ОНДІТТ» надано рахунків на оплату витрат на оплату спожитих Військовою частиною НОМЕР_1 комунальних послуг в приміщенні сховища № 56290 на загальну суму 1 813 184,0 грн, яка оплачена повністю. Встановлено, що внаслідок зазначення в рахунках на відшкодування (оплату) вартості спожитої електроенергії та розподіл електроенергії тарифів в більшій сумі, ніж тарифи постачальника послуг зайво відшкодовано витрат в загальній сумі 1 896,13 грн, а саме: за спожиту електроенергію 997,47 грн (з неї: за березеньгрудень 2022 року 350,84 грн та 2023 рік 646,63 грн) та за послуги з розподілу електричної енергії 898,66 грн (з неї: за березень-грудень 2022 року 238,89 грн та 2023 рік 659,77 грн). Згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані представником ДП «ОНДІТТ», з однієї сторони та представником Військової частини НОМЕР_1 , з іншої сторони, та рахунками на оплату Військова частина НОМЕР_1 за березень-грудень 2022 року відшкодувала ДП «ОНДІТТ» вартість послуг з водовідведення та водопостачання в обсязі 889 куб. м. за тарифом 35,16 грн/куб.м. на загальну суму 31 257,24 грн, тоді як отримання та оплата ДП «ОНДІТТ» таких послуг від Філії «Інфоксводоканал» документально не підтверджена, що призвело до зайвого відшкодування коштів у загальній сумі 31 257,24 гривень. Отже, внаслідок надання ДП «ОДНІТТ» до відшкодування завищених обсягів спожитих комунальних послуг в/ч НОМЕР_1 зайво сплачено коштів загальній сумі 33 153,37 грн, що є порушенням вимог ст. ст. 193, 199, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 625 Цивільного кодексу України, умов від 21.08.2022 № 11 та від 27.03.2023 № 11, укладених між в/ч НОМЕР_1 та ДП «ОНДІТТ», що призвело до втрат фінансових та матеріальних ресурсів військовою частиною на цю суму. Внаслідок допущених порушень Військовій частині заподіяно втрат фінансових ресурсів (активів) на суму 55 112,21 гривень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість посилання відповідача у п. 6 Вимоги на вимогу: «Забезпечити відповідно до норм статей 610-625 Цивільного кодексу України та статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України відшкодування на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат, заподіяних внаслідок відшкодування у завищених сумах вартості спожитих комунальних послуг (водопостачання, водовідведення та електроенергію) на загальну суму 55 112,21 грн (з якої з Одеського державного аграрного університету 21 954,97 грн та Державного підприємства «Одеський науково-дослідний інститут телевізійної техніки 33 157,24 грн)», оскільки внаслідок завищення балансоутримувачами майна обсягів спожитих комунальних послуг зайво відшкодовано коштів в/ч НОМЕР_1 у загальній сумі 55 112,21 грн, що призвело до втрат фінансових і матеріальних ресурсів (активів) в/ч НОМЕР_1 на цю суму, яка на цей час не відшкодована.

При цьому, суд погоджується із посиланням відповідача на те, що порушення допущені внаслідок відсутності належного контролю з боку відповідальних осіб в/ч НОМЕР_1 за обсягом та вартістю спожитих військовою частиною комунальних послуг.

Щодо п. 7 Вимоги (договірні правовідносини з ТОВ «Гаврилівка»), суд враховує висновки акту ревізії, які жодним чином не спростовані позивачем.

Так, зустрічною звіркою в ТОВ «ГАВРИЛІВКА» (довідка від 19.06.2024, а.с.1-19 т.4) встановлено, що у 2022 та 2023 роках це товариство здійснювало розрахунки з військовою частиною НОМЕР_1 у відповідності з 10-ма укладеними господарськими договорами на загальну суму 631 362,60 грн, серед якої за 6-ма договорами надання послуг відповідального зберігання матеріальних цінностей (продуктів харчування) на загальну суму 499 286,80 грн (2022 рік). Військова частина НОМЕР_1 за надані їй послуги та поставлені продукти харчування перерахувало на рахунок ТОВ «ГАВРИЛІВКА» 631 362,60 грн. Заборгованість (дебіторська або кредиторська) станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 за розрахунками між в/ч НОМЕР_1 та ТОВ «ГАВРИЛІВКА» відсутня.

Згідно з актами приймання-передачі товару за визначений вище період (а.с.152-204 т.4) в/ч НОМЕР_1 передано на зберігання (та відповідно повернуто зі зберігання) продуктів харчування за 2022 рік 319 тонн на загальну суму 34 004 000,0 грн, а саме: свинини в м`ясних блоках в кількості 107 тонн на суму 12 380 000 грн, риби хек свіжомороженої без голови 105 тонн на суму 11 110 000,0 грн, четверті задньої курячої свіжомороженої 55 тонн на суму 323 000,0 грн, печінки яловичої замороженої 7 тонн на суму 665 000,0 грн, риби свіжомороженої «Мойва» 5 тонн на суму 475 000,0 грн, салашпик солоного 6 тонн на суму 720 000,0 грн, масла вершкового 72,5 % 10 тонн на суму 2 420 000,0 грн, сала-шпику меленого 5 тонн на суму 545 000,0 грн, яловичини замороженої 19 тонн на суму 2 260 000,0 гривень.

Як встановлено ревізією та не спростовано учасниками справи, згідно з наданою інформацією про рух матеріальних цінностей, прийнятих на зберігання/ виданих із зберігання, в розрізі періодів, указаних в актах, та проведеними розрахунками в розрізі зазначених періодів та перерахунками за вказані в актах приймання-передачі періоди встановлено, що ТОВ «ГАВРИЛІВКА» надано в/ч НОМЕР_1 послуг зі зберігання продуктів харчування на загальну суму 467 240,0 грн, а саме: за період з 16 травня 2022 року по 11 червня 2022 року надано послугу (290 т/д) на загальну суму 11 600,0 грн; за період з 12 червня 2022 року по 19 липня 2022 року надано послугу (1 201 /д) на загальну суму 48 040,0 грн; за період з 20 липня 2022 року по 19 серпня 2022 року надано послугу (1 006,0 т/д) на загальну суму 40 240,0 грн; за період з 20 серпня 2022 року по 18 вересня 2022 року надано послугу (2 422,0 т/д) на загальну суму 93 880,0 грн; за період з 19.10.2022 по 17.11.2022 надано послугу (4 067,0 т/д) на загальну суму 163 760,0 грн; за період з 18.11.2022 по 17.12.2022 надано послугу (4 067,0 т/д) на загальну суму 109 720,0 гривень. Всього за вказані періоди в актах приймання-передачі наданих послуг документально підтверджується вартість наданих послуг на суму 467 240,0 грн, різниця між виставленою та оплаченою сумою 32 046,60 гривень.

З урахуванням викладеного, суд погоджується із встановленим під час ревізії порушенням, що внаслідок порушень вимог ст. ст. 193, 199, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 526, 625, 629 Цивільного кодексу України Військовою частиною НОМЕР_1 зайво сплачено ТОВ «ГАВРИЛІВКА» коштів за послуги зі зберігання продуктів харчування у загальній сумі 32 046,60 грн, що призвело до втрат фінансових та матеріальних ресурсів в/ч НОМЕР_1 на цю суму.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість посилання відповідача у п. 7 Вимоги на необхідність вжиття заходів щодо забезпечення відшкодування відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України, статей 610 625 Цивільного кодексу України на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат, заподіяних внаслідок зайвої оплати коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Гаврилівка» за зберігання продуктів харчування за 2022 рік на загальну суму 32 046,60 гривень.

Щодо посилання в п. 8 Вимоги відносно правовідносин із придбання палив та запасних частин, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом г підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V Кодексу за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» (далі Постанова № 178) визначено категорії установ, операції з постачання яким товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість. До таких установ Постановою № 178 віднесено і Національну гвардію України.

Як вбачається з акту ревізії, ревізією розрахунків з постачальниками за придбані запасні частини для ремонту автомобільної техніки та пально-мастильні матеріали за 2022-2023 роки встановлено, що на порушення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» від 02 березня 2022 року № 178, в 7-ми випадках військовою частиною придбані матеріальні цінності, у вартість яких входить ПДВ, а саме: паливо (газ скраплений) для заправки автомобільної техніки, запасні частини для ремонту автомобільної техніки господарським способом всього на суму 100 015,50 грн, за вартістю, яка включає податок на додану вартість за ставкою 20 відсотків, внаслідок чого зайво використано бюджетних коштів за 2022 2023 роки на загальну суму 22 166,84 тис. грн, що призвело до матеріальної шкоди (втрат активів) в/ч НОМЕР_1 на цю суму. Постачальниками відшкодовано коштів ПДВ у сумі 6 749,29 грн. Різниця, що підлягає відшкодуванню 15 417,55 грн, з неї відшкодовано (сплачено) на рахунок в/ ч НОМЕР_1 2 322,76 гривень. Зокрема, встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 відповідно з договором від 07.02.2022 № 6 АС, який укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «МУСТАНГ МОТОРС» придбала запасні частини для ремонту автомобільної техніки на загальну суму 39 310,33 грн, з неї: ПДВ 6 551,72 грн. Про отримання запасних частин в/ч НОМЕР_1 свідчить видаткова накладна № МГ-00000447 від 01.03.2022.

Однак, в порушення вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» (далі Постанова № 178) у вартість запасних частин включено ПДВ 6 551,72 грн.

При цьому, відповідно до п. 2 Постанови № 178 ця постанова застосовується з 24 лютого 2022 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги відповідача забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України, статей 610-625 Цивільного кодексу України на користь Військової частини НОМЕР_1 втрат, заподіяних внаслідок придбання палива (скрапленого газу) та запасних частин за вартістю, що включає ПДВ на загальну суму 13 094,79 гривни.

Щодо орендних платежів, викладених у п. 9 Вимоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України до джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів входять власні надходження бюджетних установ (у тому числі наукових установ Національної академії наук України і галузевих академій наук), що утримуються за рахунок державного бюджету, у тому числі орендна плата за користування військовим майном, майном Національної академії наук України і галузевих академій наук, 50 відсотків орендної плати за користування іншим майном, що належить бюджетним установам, які утримуються за рахунок державного бюджету.

Згідно з ч. 5 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Згідно з п. 133 постанови Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 р. № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна» орендна плата за оренду закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил, інших військових формувань, органами, підрозділами, закладами та установами Держспецзв`язку, рухомого та нерухомого військового майна спрямовується згідно із статтею 8 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» до державного бюджету.

Як встановлено під час ревізії, відповідно до умов діючих 3-х договорів оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належать до державної власності, а саме: № 2/99 від 28.09.2021 та додаткової угоди № 2 від 15.12.2021 до договору № 3 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 15.12.2016 передбачено перерахування в дохід державного бюджету 100 % суми орендної плати (п. 16 р. І, п. 3.3, 3.4 р. ІІ цих договорів).

У додатковій угоді від 01.04.2021 № 7 до договору оренди від 01.06.2013 № 1 зазначено, що оренда плата сплачується до місцевого бюджету (п. 3.3, 3.4 договору), тоді як нерухоме майно є державною власністю, що зазначено в договорі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем, безпідставно протягом 2022-2023 року орендна плата за нерухоме військове майно у загальній сумі 774 985,96 грн зарахована на казначейський спеціальний рахунок Військової частини НОМЕР_1 коштів (з неї: за 2022 рік 363 728,86 грн та 2023 рік 411 257,10 гривень).

У п. 5 р. І, п. 6 р. ІІ Положення про військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 квітня 2022 року № 261, зазначено, що Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною неприбутковою установою, має статус юридичної особи, відкриває рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. Доходи бюджету податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, плату за надання адміністративних послуг, власні надходження бюджетних установ) (п. 23 ч. 2 ст. 2 Бюджетного кодексу України).

За статтею 13 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджет може складатися із загального та спеціального фондів. Розподіл бюджету на загальний та спеціальний фонди, їх складові частини визначаються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (ч. 5 ст. 13). Складовими частинами спеціального фонду бюджету є доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету (п. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до п. 1 р. ІІ Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 № 758 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 18 січня 2024 року № 23) (далі Порядок 758), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2012 р. за № 1206/21518, щорічно на початок нового бюджетного періоду відповідно до Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України, рішень про місцеві бюджети та Бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року № 11, Казначейство та головні управління Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відкривають окремо рахунки за надходженнями до державного та місцевих бюджетів (крім бюджетних рахунків для зарахування до спеціального фонду власних надходжень бюджетних установ) і рахунки за витратами. Бюджетні рахунки для зарахування до спеціального фонду власних надходжень бюджетних установ відкриваються на ім`я бюджетних установ - розпорядників бюджетних коштів та їх відокремлених підрозділів. (п. 2 р. ІІІ Порядку 758).

З огляду на вищезазначене окремо відкриваються рахунки державного та місцевого бюджетів за надходженнями до державного та місцевих бюджетів та окремі бюджетні рахунки бюджетних установ на ім`я бюджетних установ-розпорядників бюджетних коштів.

Отже, суд погоджується із посиланням відповідача на порушення позивачем п. 10 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, п. 133 постанови Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 р. № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», умов договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності: № 2/99 від 28.09.2021, додаткової угоди № 2 від 15.12.2021 до договору № 3 від 15.06.2016, та додаткової угоди від 01.04.2021 № 7 до договору від 01.06.2013 № 1, в частині перерахування до державного бюджету 100 % суми орендної плати, надходження орендної плати за військове майно за 2022-2023 роки зараховані на не відповідний рахунок, а саме замість зарахування на доходний рахунок спеціального фонду державного бюджету (код доходів 22080300) ці кошти зараховані на спеціальний рахунок Військової частини НОМЕР_1 № НОМЕР_2 (код доходів НОМЕР_3 ), що призвело до недоотримання спеціальним фондом державного бюджету коштів у загальній сумі 774 985,96 гривень.

Щодо п. 10 Вимоги, у вимозі зазначено, що на порушення статей 6, 7, 8, 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», п. 3.2, п. 3.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.04.2014 № 372, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за № 426/25203, внаслідок відмови суду щодо розгляду позову Військової частини НОМЕР_1 до колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 щодо встановлення розміру збитків та їх стягнення, заподіяних втратою у 2020 році речового майна, термін експлуатації (використання) якого не закінчився, призвело до завищення в бухгалтерському обліку та звітності дебіторської заборгованості із відшкодування збитків (інші порушення) станом на 01.01.2024 на суму 6 912,31 гривні.

З огляду на вищезазначене у пункті 10 Вимоги визначено спосіб (шлях) усунення цього порушення: забезпечити у відповідності до вимог п. 3.2, п. 3.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 квітня 2014 р. № 372, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 р. за № 426/25203, списання з балансу на позабалансовий облік безнадійної дебіторської заборгованості, яка обліковується за колишнім військовослужбовцем ОСОБА_1 , щодо відшкодування вартості предметів речового майна, строк експлуатації яких не закінчився, у сумі 6 912,31 гривні.

При цьому, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, пункт Вимоги згідно з інформацією Військової частини НОМЕР_1 (лист від 27.08.2024 № 3/14/12-1330) виконано повністю.

Щодо відшкодування нестач матеріально відповідальними особами (п.11 вимоги), суд враховує, що позивач у заяві зазначив про самостійне погашення нестачі ОСОБА_8 298 399,33 грн, сержантом з матеріального забезпечення третьої стрілецької роботи з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних ОСОБА_9 17 413,10 грн, старшим техніком (з безпеки дорожнього руху) начальником контрольно-технічного пункту секції озброєння і техніки (технічної частини) ОСОБА_13 75 790,17 грн, начальником медичної служби начальником медичного пункту секції тилу ОСОБА_14 7 585,80 грн, начальником кінологічної групи Романом Вишнівським втрат ветеринарних препаратів внаслідок закінчення термінів їх придатності до використання.

Під час ревізії були надані акти виконаних ремонтних робіт на суму нестач будівельних матеріалів, які затверджені командиром в/ч НОМЕР_1 .

Разом з тим, суд погоджується із посиланням відповідача на те, що Військовою частиною недотримано вимоги Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», не виконано умови статей 8-12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», зокрема в частині проведення службового розслідування, видання наказу про відшкодування збитків від нестач шляхом виконання ремонтних робіт, надання актів виконаних робіт на підставі яких проведено списання будівельних та інших матеріалів, які виявлені як нестача тощо.

З огляду на вищевикладене суд вважає обґрунтованим посилання відповідача у п. 11 Вимоги на вимоги: «Відповідно до вимог статей 8- 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» вжити заходи щодо стягнення з військовослужбовців, які допустили нестачу втрат будівельних матеріалів, інших необоротних активів та запасів на загальну суму 410 281,76 грн, а саме: начальником тиру роти бойового-матеріального забезпечення, ОСОБА_8 298 399,33 грн, сержантом з матеріального забезпечення третьої стрілецької роботи з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних ОСОБА_9 17 413,10 грн, старшим техніком (з безпеки дорожнього руху) начальником контрольно - технічного пункту секції озброєння і техніки (технічної частини) ОСОБА_13 75 790,17 грн, начальником медичної служби начальником медичного пункту секції тилу Мариною Павловською 7 585,80 грн, начальником кінологічної групи Романом Вишнівським втрат ветеринарних препаратів через закінчення термінів придатності на суму 11 093,36 гривні».

Щодо державної реєстрації об`єктів, викладеної у п. 12 Вимоги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно земельні ділянки, що належать на праві власності, будівлі, споруди, які розташовуються на земельній ділянці та щодо яких страховиком здійснено державну реєстрацію прав власності на таке нерухоме майно.

Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України до нерухомого майна входять будівлі, споруди, приміщення).

У статті 197 Господарського кодексу України зазначено, що нерухоме майно визначається за місцезнаходженням будівлі чи земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з частинами 1 і 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У ч. 1. ст. 4 цього Закону зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

У п. 12 Вимоги зазначено: «Забезпечити у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 6, 40- 48 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення державної реєстрації прав на п`ять об`єктів основних засобів: споруди для зберігання ємності місткістю 20 м3 та насосної станції вартістю 430,0 тис. грн, артезіанської свердловини № 463-Р вартістю 1 061,88 тис. грн, дві фортифікаційних споруд із залізобетонних виробів та монолітних конструкцій для особового складу вартістю 3 030,31 тис. грн, фортифікаційної споруди з залізобетонних виробів та монолітних конструкцій для укриття вартістю 3 556,37 тис. грн, а також у разі добудови окремих об`єктів зареєструвати зміни до раніше зареєстрованих прав на них, у тому числі будівлі за ГП «С» КПП».

Згідно з наданим в період ревізії поясненням начальника служби КЕС секції тилу ОСОБА_15 . У відомості про державне майно (нерухоме майно державних підприємств, їх об`єднань, установ та організацій) за формою № 2б(д), у розділі «Дані про державну реєстрацію на право власності» не внесені дані про державну реєстрацію на деякі будівлі та споруди через те, що для проведення державної реєстрації та паспортизації даних будівель та споруд необхідні кошти. Запити на виділення коштів направлялись до головного управління Національної гвардії України. Кошти на проведення паспортизації не виділені.

Вищезазначені об`єкти Військовою частиною НОМЕР_1 включені у форму № 2б(д) «Відомості про державне майно (нерухоме майно державних підприємств, їх об`єднань, установ та організацій» станом на 01.01.2024, яку підписали командир Військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_16 заступник командира з тилу-начальник тилу майор ОСОБА_17 , начальник квартирно-експлуатаційної служби секції тилу майор ОСОБА_18 .

Бухгалтерський облік вищезазначеного нерухомого майна введеться на субрахунку 1013 «Будівлі, споруди та передавальні пристрої». Документи про реєстрацію в/ч НОМЕР_1 зазначених об`єктів нерухомого майна відсутні, що є порушенням вимог статей 3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги посилання позивача, що вказане майно є нерухомим.

Щодо стягнення з винних осіб недоотриманих коштів за використання нерухомого майна площа якого не врахована в договорі оренди, викладених у п. 13 Вимоги, суд зазначає наступне.

Ревізією встановлено, що згідно з договором № 2/99 оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 28.09.2021, укладеного військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) (далі Орендодавець, балансоутримувач майна) з фізичною особою - підприємця ОСОБА_19 (далі Орендар) Орендарю передано у платне строкове користування нерухоме військове майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення Кафе будівлі за ГП «С» КПП, площею 83,9 кв. м., що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ). Договір укладено строком на 5 років, що діє з 28 вересня 2021 року по 28 вересня 2026 року включно (5.1 р. 5 Договору).

Відповідно до п. 5.2 Договору допускаються зміни або доповнення до цього Договору за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надання на розгляд іншою стороною.

Згідно з актом прийому-передачі орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.09.2021 за підписами ФО-П ОСОБА_19 та командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_20 прийняла орендоване приміщення Кафе будівлі за ГП «С» КПП, Кафе площею 83,9 м2 з 28 вересня 2021 року.

Проведеним під час ревізії контрольним обміром орендованого приміщення Кафе обміру приміщення кафе будівлі за ГП «С» КПП, площею 83,9 кв. м., що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що фактична площа орендованого приміщення становить 86,3 кв. м., тобто фактичний розмір орендованої площі, зазначеної у договорі оренди нерухомого майна та акті приймання-передачі приміщення в оренду перевищує на 2,4 кв. м.; додаткова угода до цього договору не укладена. У незалежній оцінці приміщення кафе будівлі за ГП «С» КПП-КАФЕ, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТРІКОД» у 2021 році, інформація про контрольні обміри приміщення кафе будівлі за ГП «С» КПП-КАФЕ відсутня.

Отже, суд погоджується із посиланням відповідача, що внаслідок заниження фактично орендованої площі під приміщення кафе будівлі за ГП «С» КПП-КАФЕ, яку орендує фізична особа-підприємець ОСОБА_19 , на 2,4 кв. м. недоотримано доходів спеціальним фондом державного бюджету від оренди військового майна за 2022 рік та січень-листопад 2023 року на суму 7 812,71 грн, що є порушенням ч. 4 ст. 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 652 Цивільного кодексу України, пункту 4.1 договору оренди нерухомого майна № 2/99 від 28.09.2021.

З урахуванням викладеного, згідно з вимогою Південного офісу Держаудитслужби від 30.07.2024 № 151508- 14/3398-2024, яка надана на адресу Військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до пункту 46 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550, необхідно усунути порушень на загальну суму 5 259 844,25 грн, з неї: порушень що призвели до недоотримання доходів бюджетом на суму 782 798,67 грн, витрат, що призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів (тобто незаконні видатки та нестачі) на загальну суму 4 470 133,27 грн та інших порушень фінансової дисципліни на суму 6 912,31 гривень.

При цьому, Військовою частиною НОМЕР_1 за супровідним листом від 27.08.2024 № 3/14/12-1330 надано інформацію про стан усунення порушень, виявлених ревізією, з копіями підтвердних документів станом на 30.08.2024, згідно з якими усунуто порушень на суму 6 912,31 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виконано Вимоги щодо відшкодування заподіяних збитків на загальну суму 5 259 844,25 грн, з якої: втрат доходів на суму 782 798,67 грн та втрати фінансових і матеріальних ресурсів на загальну суму 4 470 133,27 грн ( з неї: нестачі 410 281,71 грн та незаконні витрати 4 059 851,56 грн).

Враховуючи вищевикладене, встановлені під час ревізії порушення, які не виконані Військовою частиною НОМЕР_1 у повному обсязі в порядку та строки, встановлені вимогою Південного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених порушень №151508-14/3398-2024 від 30.07.2024, суд не вбачає підстав для визнання її протиправною та скасування.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи викладене позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 )- відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.