Справа № 340/5174/24
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5174/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41, )

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через адвоката Усатенка В.Ю., звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (надалі - ГУНП в Кіровоградській області) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції, з якої був звільнений за наказом ГУНП в Кіровоградській області №60 о/с від 03.02.2022 року за власним бажанням. Позивач має статус учасника бойових дій та відповідно до пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статті 16-2 Закону України "Про відпустки" має право на одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік, за 2018, 2019, 2021 роки. Проте така додаткова відпустка йому не надавалася та грошова компенсація за неї не виплачувалася. За розрахунками позивача сума такої компенсації складає 15913, 80 грн. З цих підстав представник позивача просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність ГУНП в Кіровоградській області щодо неневиплати позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки учасникам бойових дій за 2018, 2019, 2021 роки у розмірі 15913, 80 грн.;

- стягнути з ГУНП в Кіровоградській області на користь позивача компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учасникам бойових дій за 2018, 2019, 2021 роки у розмірі 15913, 80 грн.

Ухвалою судді від 08.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що грошова компенсація за невикористану відпустку поліцейським виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена. Заперечуючи бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах, його представник просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти патрульної служби поліції особливого призначення "Святослав" ГУНП в Кіровоградській області.

Позивач має статус ветерана війни - учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.04.2018 року.

Наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області №60 о/с від 03.02.2022 року старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з 03.02.2022 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". Наказано виплатити позивачу грошову компенсацію за 3 дні невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2022 рік.

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вважаючи, що відповідач при звільненні протиправно не виплатив йому грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій, належну за 2018, 2019 та 2021 роки.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби в поліції) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини 10 статті 62 Закону України "Про Національну поліцію", якою визначено гарантії професійної діяльності поліцейського, поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Статтею 92 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частиною 10 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799 (надалі - Порядок №260), поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Згідно зі статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" учасникам бойових дій ... надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.01.2021 року у справі №160/10875/19 сформулював правову позицію, що у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Верховний Суд у постановах від 10.02.2021 року у справі №200/12427/19-а, від 26.05.2021 у справі №360/1362/20 вказав, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Суд установив, що позивач у період проходження служби в поліції отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.04.2018 року, виданим ГУНП в Кіровоградській області.

У відповіді від 26.07.2024 року, адресованій на адвокатський запит представника позивача, заступник начальника ГУНП в Кіровоградській області повідомив, що ОСОБА_2 на підставі наказів ГУНП в Кіровоградській області №340 о/с від 26.10.2020 року та №571 о/с від 15.12.2021 року використав додаткову відпустку, передбачену статтею 16-2 Закону України "Про відпустки", за 2020 та 2022 роки. Така відпустка за 2018, 2019 та 2021 роки ним не використовувалася.

Тож оскільки у 2018, 2019 та 2021 роках позивачу не надавалася додаткова відпустка, передбачена пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" для учасників бойових дій, то позивач при звільненні зі служби в поліції мав право на отримання грошової компенсації за неї.

Суд погоджується з доводами позову, що відповідач у спірних правовідносинах допустив протиправну бездіяльність, оскільки при звільненні позивача зі служби в поліції всупереч вимогам частини 10 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 не нараховував та не виплатив позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, належної за 2018, 2019, 2021 роки.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов до висновку, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018, 2019 та 2021 роки.

Суд не вказує відповідачу на конкретну суму цієї грошової компенсації, про стягнення якої пред`явлено позов, позаяк визначення її розміру належить до компетенції відповідача, а розрахунки цієї суми, виконані позивачем, не ґрунтуються на законі.

За правилами пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський мав на день звільнення із служби, з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру місячного грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Натомість позивач обчислив суму стягнення із застосуванням розміру середньоденного грошового забезпечення, яке наведене у довідці ГУНП в Кіровоградській області від 18.03.2022 року, що складена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". Це середньоденне грошове забезпечення обчислене із сум нарахованого позивачу грошового забезпечення за 6 останніх місяців його служби в поліції, що не узгоджується із унормованими Порядком №260 правилами визначення місячного грошового забезпечення та одноденного розміру грошового забезпечення в цілях нарахування грошової компенсації за невикористані дні відпустки, яка виплачується поліцейському при звільненні зі служби в поліції.

Тож у цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 3, 7 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача у заяві від 26.09.2024 року просив стягнути з відповідача на корись позивача судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн., на підтвердження розміру яких надав суду відповідні докази, а саме: договір про надання професійної правничої допомоги від 23.07.2024 року, укладений між АБ "Усатенко і Усатенко" та ОСОБА_1 ; додаткову угоду до цього договору від 26.09.2024 року, пунктом 1 якої передбачено, що розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги у справі №340/5174/24 є фіксованим та становить 4000 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №231 від 26.09.2024 року про прийняття від ОСОБА_1 коштів у сумі 4000 грн.

Представник відповідача заперечила щодо таких витрат, посилаючись на їх неспівмірність.

Суд вважає, що з огляду на часткове задоволення позову, виходячи із критерію розумної необхідності судових витрат та їх співмірності із задоволеними вимогами, позивачу слід компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Суд зазначає, що право позивача на звернення до суду з цим позовом відповідно до положень частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022 року), не обмежене будь-яким строком.

Керуючись статтями 90, 139, 242 - 246, 250, 251, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018, 2019, 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018, 2019, 2021 роки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ