Справа № 120/2130/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 120/2130/24

адміністративне провадження № К/990/7643/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №120/2130/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення абз 4 п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» порушено строк реєстрації (не зареєстровано) податкові накладні на загальну суму 2 659 011 грн в тому числі: за квітень 2021 в сумі 483 333 грн, за жовтень 2021 в сумі 24 800 грн, за листопад 2021 в сумі 2 150 878 грн. У зв`язку з чим на підставі абз 4 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 1 329 505,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким на порушення п.124.1, п. 124.2 та п. 124.3 ст. 124 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» за невчасну сплату податкових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки застосовано штрафні санкції у розмірі 166 922,15 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким на порушення п.124.1, п. 124.2 та п. 124.3 ст. 124 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» за невчасну сплату податкових зобов`язань з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції у розмірі 74 277,01 грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким встановлено порушення п.44.1 ст. 44, п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194, п. 198.1 п. 1982 ст. 198, абз в) п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 4 302 379,00 грн, а саме: 3 441 903 грн збільшено основне зобов`язання, 86 0476 штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1. п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 741 691 грн 25 коп, а саме: 376 538,32 грн - за податковими зобов`язаннями, 94 134,58 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 271 018,35 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 61 222 грн 05 коп, а саме: 57 941,60 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 3 280,45 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 950 633 грн 14 коп, а саме: 533 637,75 грн - за податковими зобов`язаннями, 133 409,43 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 283 585,96 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 306 062 грн 99 коп, а саме: 273 198,02 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 32 864,97 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання пені з військового збору на загальну суму 48 657,00 грн 21 коп, а саме: 28044,68 грн - за податковими зобов`язаннями, 7 011,17 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями та 13 601,36 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання пені з військового збору на загальну суму 30 736,00 грн 15 коп, а саме: 29 742,04 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 994,11 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п. 266.1, п. 266.2, п. 266.3, п. 266.5, п. 266.6, п. 266.7, п. 266.9, п. 266.10 ст.266 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 17 562 грн 19 коп, а саме 14 049,75 грн - за податковими зобов`язаннями, 3 512,40 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1 890 960 грн 00 коп, а саме: 1 552 733,00 грн - за податковими зобов`язаннями, 338 183,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 46, ст. 47, ст. 48, абз 1 п. 49.2 ст. 49 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 340 грн за платежем податок на прибуток;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 46, ст. 47, ст. 48, абз 1 п. 49.2 ст. 49 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 340,00 грн за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 44 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. «б» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.6 п. 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 020,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 46, ст. 47, ст. 48, абз 1 п. 49.2 ст. 49 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 680,00 грн за платежем рентна плата за спеціальне використання води;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.1 ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI і за наслідками якої донараховано 5 280,11 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 640,06 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 31.01.2024 року, яким на підставі ч.10, п. 2 ч. 11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI застосували штрафні у сумі 11 132,29 грн та нарахували пеню у розмірі 278,31 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 31.01.2024 №, №, №, №, №, №, №. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для відкриття касаційного провадження та зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19, від 23 лютого 2023 року у справі №280/5649/19.

Водночас касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначених підстав для касаційного оскарження.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржником зроблено вказівку на постанови Верховного Суду без обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судами рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Суд також звертає увагу, що відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у повному обсязі й відмовити у задоволенні позовних вимог.

Натомість наведена контролюючим органом підстава касаційного оскарження (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України), хоч і у спосіб, що не визначений КАС України (про що зазначено вище), стосується лише однієї підстави нарахування податкового зобов`язання - фактичного здійснення господарських операцій як підстави відображення наслідків таких операцій у податковому обліку.

У касаційній сказі відповідач наводить доводи щодо правомірності нарахування податкових зобов`язань по інших епізодах, що не стосуються фактичного здійснення чи не здійснення операцій, взагалі безвідносно до передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження, що не узгоджується з вимогами процесуального законодавства.

Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати з викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову.

Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №120/2130/24 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов