Справа № 640/25922/21
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/25922/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду на виконання Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі ГУ ДПС, податковий орган, відповідач), яким просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655 від 30.05.2021;

- зобов`язати відповідача виключити з розрахунку на нерухоме майно: об1єкт №3, АДРЕСА_1 , загальною площею 113 кв.м. та внести зміни до такого розрахунку.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.07.2021 ОСОБА_1 отримав податкові повідомлення-рішення №0-2655, №0-2655, №0-2655, 0-2655 від 30.05.2021 (далі за текстом - ППР), та до них розрахунок датку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік, які належать позивачу на праві власності.

З розрахунку податку на нерухоме майно вбачається, що в розрахунок помилково внесено об`єкт (№3 у списку, житловий будинок, АДРЕСА_1 ), який було знищено в процесі будівництва нового об`єкту (№1 y списку, житловий будинок, АДРЕСА_2 ), який присутній в розрахунку. А також навіть невірно вказано частку володіння об`єктом (№3 у списку), який було знищено. На момент придбання і до моменту знищення позивач володів 51/100 частки в об`єкті №3 у списку житловий будинок, АДРЕСА_1 ).

На підтвердження, що в доданий до податкових повідомлень-рішень розрахунок датку на нерухоме майно помилково внесено об`єкт (№3 у списку, житловий будинок, АДРЕСА_1 ), оскільки його було знищено в процесі будівництва нового об`єкту 21 у списку, житловий будинок, АДРЕСА_2 ) позивач зазначив наступне.

В грудні 2012 року за договором купівлі продажу було придбано частину будинку 51/100 від загальної площі 113 кв.м. будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Адреса земельної ділянки: АДРЕСА_2 . Будинок знаходився в спільній власності. Це будинок, який вказано ГУ ДПС у м. Києві у п. 3 розрахунку податку. В 2013 році, за нотаріальним погодженням з іншим співвласником, було знесено частину 51/100 в цьому будинку, належну позивачу, та в тому ж 2013 році на місці частки в старому будинку, належної позивачу, було побудовано новий будинок загальною площею 276,1 м2, який був зареєстрований у 2014 році за адресою: АДРЕСА_2 . Адреса земельної ділянки: АДРЕСА_2 . Це будинок, який вказано ГУ ДПС у м. Києві у п. 1 розрахунку. Таким чином, будинок, що вказано ГУ ДПС у м. Києві в п. 1 розрахунку розташований на місці частки 51/100 в старому будинку, належної позивачу, що вказаний ГУ ДПС у м. Києві у п. 3 розрахунку, тобто цієї частки 51/100 в старому будинку не існує. Ця частка 51/100 в старому будинку присутня в реєстрі нерухомого майна, тобто вона не погашена з наступних причин: у старому будинку є 2 співвласника, частина 51/100 позивача, внесена в реєстр, а частина співвласника 49/100, не внесена в реєстр. З цієї причини позивач не може скасувати право власності на свою частку в спільному майні та виключити з реєстру частку 51/100 старого будинку, якої фізично не існує без відповідних дій з боку іншого співвласника вказаного будинку, на якого позивач немає ніякого впливу.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Повноваження контролюючого органу полягають виключно у розрахунку, формуванні та надсиланні податкових повідомлень-рішень платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно.

На виконання вимог ст. 266 Податкового кодексу, громадянину ОСОБА_1 Головним управлінням ДПС у м. Києві було здійснено розрахунок суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік за наступні об`єкти нерухомості:

квартира за адресою: АДРЕСА_3 (загальною площею 53,5 кв.м.);

квартира за адресою: АДРЕСА_4 (загальною площею 91,7 кв.м.);

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 113,0 кв.м.);

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 276,1 кв.м.).

В подальшому, в автоматичному режимі контролюючим органом було сформовано податкові повідомлення-рішення про сплату суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

№0-2655 на суму 1911,25 грн. за житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 113 кв.м. (спільна часткова 51/100);

№0-2655 на суму 9156,60 грн. за житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 276,1 кв.м.;

№ 0-2655 на суму 1774.28 грн. за квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 53,5 кв.м.;

№ 0-2655 на суму 3041,15 грн. за квартиру за адресою АДРЕСА_4 загальною площею 91,7 кв.м.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації та вручено особисто.

Таким чином, враховуючи що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, контролюючим органом, на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також первинних документів наданих платником податків, на думку відповідача було правомірно розраховано, сформовано та надіслано на адресу ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655 від 30.05.2021 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2020 рік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року зазначену справу прийнято до розгляду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року судом допущено заміну первісного відповідача на його правонаступника.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року судом повторно витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві докази по справі.

Дослідив матеріали справ, урахував доводи сторін, оцінив надані докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79, 90 КАС України, суд дійшов висновку необґрунтованості позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини справи.

30 травня 2021 року ГУ ДПС у м. Києві прийняла податкові повідомлення-рішення щодо нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, які є власниками:

- № 0-2655 на суму 9156,60 грн, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа об`єкта 276,10 кв.м. (а.с. 24);

- № 0-2655 на суму 3041,15 грн, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа об`єкта 91,70 кв.м. (а.с. 25);

- № 0-2655 на суму 1774,28 грн, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа об`єкта 53,50 кв.м. (а.с. 26);

- № 0-2655 на суму 1911,25 грн, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа об`єкта 57,63 кв.м. (а.с. 27).

Спірним питанням є нарахування податку на нерухоме майно, яке є знесеним.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступні норми права.

Правове врегулювання нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Підпунктом 266.3.2. пункту 266.3. статті 266 ПК України зазначено, що базою оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України зазначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Аналіз зазначених норм вказує, що платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. При цьому базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частка. Податковий орган нараховує податок на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Так, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.12.2022 (а.с. 9-10), поданим позивачем разом з позовною заявою, підтверджено право власності ОСОБА_1 на частку у розмірі 51/100 житлового будинку загальною площею 113 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на норми податкового законодавства, податковий орган під час нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зобов`язаний ураховувати даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності, а тому дії відповідача в частині нарахування податку на 51/100 частку житлового будинку загальною площею 113 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , є законними.

Щодо доводів позивача, що на дану частку житлового будинку не повинно нараховуватися податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з його знесенням, суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначає Закон України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952- IV, в редакції чинної на день виникнення спірних правовілносин).

Пунктом 1 ст. 2 Закону №1952- IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно пункту 3 ст. 2 Закону №1952- IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру речових прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пп. 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу).

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення.

При цьому, ч. 4 ст. 3 Закону № 1952- IV визначає, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону.

Таким чином, саме на особі, яка прагне припинити право власності на нерухоме майно зобов`язана вчинити активні дії шляхом звернення до державного реєстратора з відповідною заявою. А у разі відмови державного реєстратора про внесення держаного запим=су про припинення права власності оскаржити дії до суду.

Позивачем не надано беззаперечних доказів того, що ним вчинені усі можливі заходи щодо припинення права власності на 51/100 частку житлового будинку загальною площею 113 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Посилання позивача на практику Верховного Суду у справі № 708/254/18 є неприйнятим судом, оскільки судом даним судом рішення надано оцінку іншим правовідносинам, а саме припинення права власності на зруйноване майно.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , та як наслідок законність прийняття податкового повідомлення-рішення № 0-2655 від 30.05.2022 на суму 1911,25 грн.

Щодо решти податкових повідомлень-рішень про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 30.05.2022: № 0-2655 на суму 9156,60 грн, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , № 0-2655 на суму 3041,15 грн, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , № 0-2655 на суму 1774,28 грн, щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , позивач не навів жодного обґрунтування їх протиправності, а суд не знайшов підстав для визнання їх протиправними та скасування.

Отже, належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, підтверджено правомірність нарахування податковим органом податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та як наслідок відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 30.05.2022 №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655 та зобов`язання відповідача виключити з розрахунку на нерухоме майно: об1єкт №3, м. Київ, вул. Менделєєва, 47, загальною площею 113 кв.м. та внести зміни до такого розрахунку.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не вирішується через відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 241-246, 250, 255, 260, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова