Справа № 420/3566/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3566/25
УХВАЛА

17 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виразилась у не вирішенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку від мобілізації у особливий період, яку було подано 09 січня 2024 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 про відстрочку від мобілізації у особливий період, яку було подано 09 січня 2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ухвалою суду від 10.02.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

17.03.2025 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом встановлення відповідачу заборони мобілізовувати позивача до навчальної чи військової частини ЗСУ.

Обґрунтовуючи заяву позивач зазначає, що він здійснює догляд за своєю матір`ю, яка проходить медогляди з метою оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою. Мати позивача самостійно пересуватись не може та потребує присутності сина в медичних закладах. Враховуючи, що позивач постійно супроводжує матір, його можуть мобілізувати. Позивач вважає, що мобілізація призведе до ускладнення реалізації його права на відстрочку.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, позовної заяви та доданих документів суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, вказаною правовою нормою установлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову визначений ст. 151 КАС України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Наведені у ст. 150 КАС України підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник припускає ймовірність його призову на військову службу, що на його думку, призведене до ускладнень у реалізації права на відстрочку. Окрім того, зазначає, що у випадку призову на військову службу неможливо буде здійснювати догляд за матір`ю, яка його постійно потребує.

Суд вважає, що за відсутності рішення про відмову у наданні відстрочки, а також повістки про явку у відповідний ТЦК, відсутні реальні загрози ускладненню чи унеможливленню виконання рішення суду, яке стосуватиметься зобов`язання розглянути заяву про надання відстрочки, за наявності підстав. Тому суд не погоджується із твердженням заявника щодо ймовірності ускладнення відновлення його прав у разі незабезпечення позову.

Окрім того, твердження щодо необхідності постійного догляду за матір`ю не підтверджене відповідними доказами. Направлення на оцінювання повсякденного функціонування у КНП «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради не може бути доказом потреби у постійному догляді, такими доказами є: висновок медико-соціальної експертної комісії, лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Таким чином, на переконання суду, позивачем не доведено, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, як і не надано доказів на підтвердження наявності таких обставин. Позиція позивача ґрунтується на припущеннях, тобто на обставинах, які ймовірно можуть настати.

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, що не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду із відповідною заявою, належним чином умотивованою.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов